Раніше в «Дейзі Джонс та The Six»...
Одна чудова пісня в тебе є.
Треба ще десять.
Це всесвітньо відома рок-зірка Біллі Данн?
Я думав, що він просто зав'яже, і все буде по-старому.
- Це клуб, де я працюю. - Це ж у Нью-Йорку.
Таке враження, що ми знаємо всіх фронтменів у всій Каліфорнії.
Не всіх.
Не можна повернутися, наче нічого не сталося.
Ти спалив по собі багато мостів, коли відмінив той тур.
Наша відповідь — ні, Тедді. Гаразд? Пробач.
Що це за пісня?
Я думав, що в ній щось є, але... Що б ти з нею зробила?
Дейзі Джонс. Біллі Данн.
У тебе гарна пісня.
Вона нищить мою чудову пісню.
Ти написав гарну пісню, а не чудову.
Ми спробуємо твою версію й оригінал.
Немає сенсу сперечатися.
Ми з хорошого зробимо дурне
- То як воно було? - Жахіття.
Можливо, найкращий день мого життя.
ДЕЙЗІ ДЖОНС ТА THE SIX
- Гаразд. - О боже.
Хіба це не в наших руках?
Стривайте. Це що...
- Народ, народ. - Бляха-муха.
Яка це радіостанція?
- Що? - Що за радіостанція?
Що?
- Яка це радіостанція? - Це KHJ.
Дякую.
Це наша пісня. Зробіть гучніше. Зараз буде найкраща частина.
Хотів би, щоб усе було легко, та на жаль
- Це та, де «Глянь на нас тепер»? - Так, вона.
Чорт, не знаю, чи мені вистачить.
Прокляття.
Гей.
- Дякую. - Немає за що.
І де ми тепер?
СІМ ВІСІМ ДЕВ'ЯТЬ
Моє кохання
Ніхто не знає, хто ти є
І якщо це твій план
Скажи мені, прошу, чому
Ти все плачеш у темряві
О боже!
Боже мій.
«ГЛЯНЬ НА НАС ТЕПЕР (СТІЛЬНИК)» THE SIX ЗА УЧАСТІ ДЕЙЗІ ДЖОНС
Хотів би, щоб усе було легко, та на жаль
ПІСНЯ 4: «Я ПОБАЧИВ СВІТЛО»
Кохання моє
Привіт, сонечко.
О боже.
Ми ж це слухали.
Я написав пісню про надію, порятунок...
БІЛЛІ ДАНН ВОКАЛІСТ, АВТОР ПІСЕНЬ
...стійкість кохання,
а вона перетворила її на оспівування сумнівів й непевності.
Та я просто до біса ненавидів ту пісню.
І, схоже, я був такий один.
Бідося із синглом номер один.
Певно, тобі так тяжко.
Тобі теж неприємно, еге ж, Джулз? Лише Джулз мене розуміє.
Смачно пахне.
Ти можеш почекати.
Залиш трохи іншим!
Вони живуть у будинку позаду, Каміла не має годувати вас, стерв'ятники.
Коли востаннє хтось перевіряв пошту?
- Думав, це твоя робота. - Моя робота?
А ще ота гора посуду в раковині збільшується. Ну.
- Народ. - Що?
Хтось знає, що це таке?
Що?
Це мій?
- Чорт! - Відкривай.
Що?
Я багатий! Багатий!
ВОРРЕН РОХАС БАРАБАНЩИК
Тоді $600 були непогані гроші.
Боже мій.
Хоча я й писав більшість пісень, гроші за них ми ділили порівну.
Я подумав: «Чому б ні?» — розумієте? Ми ж сім'я.
ГРЕМ ДАНН СОЛО-ГІТАРИСТ
Що я купив першим? Дошку для серфа.
ЕДДІ РАУНДТРІ БАСИСТ
Кілька підсилювачів, фузз-педаль.
КАРЕН СІРКО КЛАВІШНИЦЯ
Фондовий ринок, звісно.
У магазинчику у Веніс був такий гарний хутряний жилет.
- Стривай. - Так.
Біллі, стривай. Ти купив нам будинок?
- Стривай. Чекай. - Ну, ні, я зняв нам будинок.
О, Біллі.
Я ледве не зняв інший, трохи більший.
- Але не схотів, щоб це... - Ідеально.
Справді?
І що в ньому ідеального?
Що він наш.
І як швидко він подіє?
Залежить від людини.
Та годі тобі.
Я відчуваю, що на молекулярному рівні я і каньйон, ми...
Ми однакові.
Воррена накрило.
Ага, я нічого не відчуваю. Тобто...
Як би це сказати?
Коли Біллі й Каміла виїхали з будинку,
гадаю, ми всі відчули себе трохи вільніше.
Чорт.
Я не відчуваю серця.
Воно б'ється.
Упевнена?
Ага.
Я впевнена.
Не забирай руку.
Добре, не буду.
Мені не вистачає наркотиків.
Я хотів повернутися до студії.
Записати новий альбом, рухатися далі, розумієте?
Але та пісня не давала мені спокою.
Нас запросили виступити на фестивалі Diamond Head на Гаваях.
Це був наш перший виступ після...
Ну...
Гей, Steve Miller Band?
- The Dead? Вони всі будуть там? - А ми де?
Ось тут, брате.
Зацініть.
Гляньте.
Чуваче, глянь-но.
ОАХУ
Ми грали о першій дня.
Але нас хоча б запросили.
- Гей. - Гей.
- Ти в порядку? - Так, у порядку.
Просто це так давно було, розумієш?
Не мав часу на перевірку звуку. Якби ми мали більше часу...
Гей, у тебе все вийде.
Ходіть усі сюди.
- Обгорів. - Готові?
- Для кого ми граємо? - Для Роберто Клементе.
- Для мами. - Заради халявного пива.
Звісно, виступати запросили не лише нас.
«Піттсбург» на рахунок три, готові?
- Раз, два, три... - Піттсбург!
Ваші оплески Джозефу Стівенсону!
- То як ти? Нервуєшся? - Ні.
- Раніше виступала перед таким натовпом? - Ні.
Що ж, це потужна енергетика.
Не хвилюйся. Просто треба вийти туди й заспівати...
Ти підбадьорюєш мене чи себе? Бо я в порядку.
Ми граємо її четвертою. Я представлю тебе, коли ти вийдеш.
- Добре, звучить непогано. - Гаразд!
Ми всі знаємо й любимо наступну групу через їхній сингл «Глянь на нас тепер».
Привітайте The Six!
Привіт, Дейзі.
Зажди, ти що, серйозно?
Це ж був просто жарт
Кажеш ти, що не втонемо точно
Та яхта наша пропустила вже старт
Поцілунки сонця на щоках твоїх
Тепло веснянок на руках
Давай вітрило підніми зі мною
Час нам відринути свій страх
Вороття назад нема
Дейзі, агов, Дейзі, я сказав, четверта пісня.
Очевидно, що вона зробила це навмисне.
Я взагалі нетерпляча людина.
Я не знаю, хто я є
Кохання моє
Чи ти знаєш, хто ти є?
Хіба це не в наших руках?
Скажи мені, скажи-скажи
Як опинились ми тут
Чи ми все знали ще давним-давно?
Чи не прагнемо знати тепер?
Хотів би, щоб усе було легко, та на жаль
Ми з хорошого зробимо дурне
І де ми тепер?
Моє кохання
Ніхто не знає, хто ти є
І якщо це твій план
Скажи мені, прошу, чому
Ти все плачеш у темряві
Ми все знали ще давним-давно
Ми загубились назавжди
Хотів би, щоб усе було легко, та на жаль
Кохання моє
Ми з хорошого зробимо дурне
І де ми тепер? І як бути далі?
Ми колись були цілим одним
І глянь на нас тепер
Кохання моє, глянь на нас тепер
І де ми тепер? І як бути далі?
Що б ми не робили, це веде в глухий кут
І де ми тепер? І як бути далі?
Ми колись були цілим одним
Кохання моє, глянь на нас тепер
Ми з хорошого зробимо дурне
Вітайте Дейзі Джонс.
І тоді вона мала зійти зі сцени.
Дейзі! Дейзі!
Хочете, щоб я заспівала ще одну?
Вони мене не відпускали.
Людину на Місяць відправив
Створив я безмежні поля
Плече усім людям підставив
Загнав я в камінь меча
Запалив я зорі південні
Безвірним утіху дав я
Та потім я пташку збив ненароком
І ворогом одразу зробився
І я знаю, така твоя натура
Знаю, така твоя натура Знаю, така твоя натура
Це твій спосіб привабити мене
Повернися й поглянь в очі мої
Повернися й скажи це мені в обличчя
Гаразд. Це лише я так думаю чи...
- Не лише ти, чувак. - Та годі.
Ти була просто неймовірна.
Щоразу, як ти рухалася, вони просто розум втрачали.
Дівчина показала цицьки. Підняла футболку.
- Можна тебе? - Так.
Я сказав, ми граємо пісню четвертою. Ти не чула чи проігнорувала?
Я подумала, що ви вже зіграли три, бо вони всі однакові.
Гаразд.
Ваш перший сингл уже на першому місці. Як це вам вдалося?
Ну, це не перший наш сингл, але...
У нас вийшов альбом «Сім вісім дев'ять».
Там є ця пісня.
Ми просто дуже раді, що всім сподобалася пісня, і ми щасливі бути тут...
Так, це було неймовірне відчуття — бачити, як вони співають наші тексти.
Це просто надзвичайно.
І що ви двоє плануєте співати далі?
Дейзі має свою роботу,
і, знаєте, ми і не шукаємо...
Знаєте, нам, звісно, сподобалося співати разом із нею,
але це була разова акція, тож...
Що ж, особисто мені це прикро чути.
- Дякую. - Дякую за ваш час.
А ти справжній козел, еге ж?
- Що? - Співали ваші тексти?
- Я тебе згадав. - Ніхріна ти не згадав.
- Це ти співав мої тексти. - Знаєш що?
Хай щастить у житті.
Гівнюк.
Карен.
Знаєш, це не така вже й погана ідея.
Що?
- Біллі... - Ти бачила, що там робилося?
Так. Це було чудово. Натовп нас обожнював. І він обожнював її.
Вона вийшла не під ту пісню і відмовлялася йти.
Вона хотіла весь час бути в центрі уваги.
Щось таке є в тому, коли ви вдвох.
Вона сказала, що написала всю пісню.
Вона й справді написала частину, яку всі співають.
Я не кажу, що вона бездарна. Я просто кажу...
Я хочу сказати, що вона навіжена. Вона...
Що?
Я хочу сказати...
Я не думаю, що ми її витримаємо.
Біллі ніколи б не визнав, що йому хтось потрібний.
Так, це була наша спільна риса.
Річ у тім, що я була розлючена.
А гнів чудово мотивує.
Чорт.
Той тип...
Ти той тип чоловіків
Димлю, мов паровоз.
Ти придурок
Ти придурок.
О, так
Пані й панове, «Лисички».
Усе, що можу я
Усе, що можу я, — це чекати
Чекати
І якщо я не зможу зрозуміти
Крихітко, мені це знайомо
Знайомо
Так
Це що...
Це мій голос.
- Трясця, я його приб'ю. - Дейзі.
Не можна просто взяти твій голос! Маячня!
Дейзі. Ні-ні, Дейзі. Чекай, чекай.
- Я йому всі зуби виб'ю. - Дейзі.
- Я спалю його студію нахрін. - Стій.
Дай мені ключі.
Я тебе люблю. Дай мені ключі.
Я могла б посидіти в нього на колінах довше.
- До біса це, Сімоно. - Знаю. Просто...
Може, мені просто треба поїхати звідси.
Поїхати? Що ти таке... Куди?
Я поїду в Нью-Йорк.
Я казала тобі, що сказала та жінка на вечірці.
Та жінка?
Просто...
Те, як вона говорить про це, — це...
- Що? - Інакше.
Може, саме це мені й треба, так?
Нове місце. Новий старт.
Де ніхто мене не знає.
Думаєш, це божевілля.
Я не думаю, що це божевілля.
Коли я стояла там на сцені
із Біллі Данном та іншими, був момент,
коли мене охопило раптове сильне відчуття.
І цілі 25 хвилин
я була найщасливішою в світі.
І саме це я бачу на твоєму обличчі щоразу,
коли телефонує та жінка.
І якщо ми можемо почуватися так завжди, ми обидві,
начхати, чи це божевільно, ми маємо це зробити.
Саме це я й зробила.
АВТОБУС
НЬЮ-ЙОРК
От і все.
Я не знаю, що я робитиму без тебе.
Ти ніколи не будеш без мене.
Гаразд.
Маю йти.
Вона була моєю єдиною справжньою подругою.
Подзвони, як дістанешся.
І от вона просто поїхала.
ГОТЕЛЬ CHATEAU MARMONT
Я подумала, якщо буду серед людей, почуватимуся менш самотньою,
тож я переїхала в готель.
Я помилялася.
Ти той тип чоловіків
У кого на ліжку лежить Діва Марія
Ти той тип чоловіків
У кого в голові сотні подвійних стандартів
Ти звик прикидатися, тому ти тут
Ти бачиш картини, однак твої очі сліпі
BILLBOARD HOT100 «ГЛЯНЬ НА НАС ТЕПЕР (СТІЛЬНИК)»
Моя пісня очолювала чарти країни.
І не було жодної людини, з якою б я хотіла це відсвяткувати.
Я той самий тип жінки
Гей!
О боже.
Я тут живу.
Тут живуть мої батьки.
Вас заарештували, так? Бо ви вломилися в будинок, де жили в дитинстві?
Люди пишуть про мене речі, які не є правдивими.
Вони помилилися і...
Я тут не повинна бути. Фактично, вони...
- Я була... - Ти не маєш мені щось пояснювати.
Мені просто цікаво. Чому ти мені подзвонила? Ти ж тутешня, ні?
Ти ж маєш знайомих.
Я з Марса, Карен. У мене немає знайомих.
Я навіть не знаю, звідки вона взяла мій номер.
Я вже продумала в голові весь альбом.
Добре. І як ти його бачиш?
Багато електрогітари, багато синтезатора,
енергійні ритми, щоб люди танцювали.
Я стомилася, Тедді. Мені набридло писати пісні.
- Що? - Говориш, як дехто з моїх друзів.
Я не говоритиму про The Six.
- Добре. - Добре?
Так, я думаю, вони тобі все одно не підходять.
Що ж, я теж так думаю.
А чому?
Чого це The Six мені не підходять?
Ми щойно разом написали найпопулярнішу пісню літа.
Дейзі, ти не просто музикантка
чи авторка пісень, чи гарна виконавиця.
Ти — фронтвумен.
А в них вже є фронтмен. Розумієш, про що я?
Так, розумію. Він не любить ділитися. Ясно.
Звісно.
І що ви двоє плануєте співати далі?
Дейзі має свою роботу,
і, знаєте, ми і не шукаємо...
Знаєте, нам, звісно, сподобалося співати разом із нею,
але це була разова акція, тож...
Що ж, особисто мені це прикро чути.
А зараз про погоду, нас очікує дещо м'який...
Що з обличчям?
Нічого.
- Що? - Нічого. Ні, я просто...
- Скажи. - Ти міг би її трохи похвалити.
Правда?
Гаразд. Тоді не питай моєї думки, якщо вона тобі не потрібна.
Кохаю тебе. Піду готуватися до сьогоднішньої вечірки.
Щоб бути рок-зіркою, потрібне самолюбство.
Так? Це те, що робить їх хорошими.
Але я не хотіла, щоб його самолюбство завадило йому стати чудовим.
І що ви зробили?
Ну, іноді нас всіх треба трохи підштовхнути.
- Скажімо, ми влаштуємо голосування. - Чи Дейзі має бути в гурті?
Так, та треба не те, що думає Біллі, а твоя думка.
Що ж, думаю, усе, що добре для Біллі, добре й для мене.
О боже. Годі. Боже, накинь мені жакет на плечі.
- Він не тримається. - Потрібні плечі. Для вигляду.
- Він не тримається. - Припини скиглити.
Іди, іди.
- Агов? - Привіт.
О боже. Стривай. Ми що, перші?
Так, і дякувати богу, бо я геть не готова.
Карен, зробиш мені величезну послугу? Покладеш це на столи надворі?
Так.
Притисни їх камінцями, інакше вони полетять.
- Гаразд. Камінцями. - Дякую.
Привіт.
То ми про це поговоримо?
Поговоримо про що?
Що між вами відбувається?
- Нічого. - Нічого?
- Гаразд. - Ні, я не говоритиму з тобою.
- Хочеш поради? - Ні.
- Скажи, що відчуваєш. - Ні.
Та годі тобі. Що найгірше може статися?
Гурт розпадеться, усі мене ненавидітимуть, і я виглядатиму абсолютним дурнем...
Мені здається, це того варте.
Боже, це місце розкішне.
- Тобі треба? - Так.
- Гаразд. - Мені треба відпочити від...
Так, справді.
- Гей. - Гей.
- Ти в порядку? - Так, у порядку.
Що далі?
Там жив Кросбі.
Он там, на Лукаут-Маунтін, жила Mama C.
А хто там живе зараз?
Доктор Кестенбаум.
Він ортопед. Дуже класний тип.
- Хто хоче випити? - Так. Ходімо туди, брате.
Привіт.
Усе ще боїшся?
Тобі не треба наливати людям чи щось таке?
Так, треба. Так, дякую.
Чорт!
Перепрошую. Вибачте.
Гаразд. Тобі наплювати.
Ти така нечемна.
- Дейзі. О боже. - Привіт.
- Привіт. Я не думала, що ти прийдеш. - Я принесла ананас.
Це традиційний подарунок на новосілля, як каже буклет Гавайських авіаліній.
Це чудово.
Я принесла вино, та впустила його на підлогу.
Нічого. У нас є вино й пиво. Що ти будеш? Дати тобі щось?
Там за кухнею є цілий бар. Іди привітайся з групою.
Привіт, Біллі.
Кам?
- Якого біса вона тут робить? - Я її запросила.
- Нащо? - Побачити, чи вона прийде.
І тому, що я хотіла з нею зустрітися.
Гей. Я...
Гадаю, я маю перед тобою вибачитися.
Гадаєш?
Після фестивалю я сказав дещо
і я хочу за це вибачитися.
Хай там як, дякую, що виступила з нами.
Здається, натовпу сподобалося, тож...
Прошу.
Дякую, що прийшла сьогодні.
Що це в тебе з рукою?
Порізалася.
Намагалася вломитися в будинок батьків.
Виявилося, що вони там більше не живуть.
Дейзі талановита. У цьому ніхто ніколи не сумнівався.
У чому ж тоді полягали сумніви?
Знаєш, багато людей говорять про те, щоб ми робили більше музики разом.
Та ну?
Що ти про це думаєш?
Ну, а ти хочеш, щоб я була у вашій групі?
Так, звісно.
Чому?
Я так і думала.
Дейзі? Дейзі, зачекай хвилинку. Гей.
Не викличеш мені таксі?
- Може, повернешся? - Він не хоче, щоб я була там.
Байдуже. Я хочу, щоб ти була там.
Ти змінила моє життя, моє сімейне життя.
У нас би не було цього будинку, якби не ти.
Слухай, це дуже мило, і я дуже вдячна,
та він мені не подобається, і я мушу бути деінде.
Ні, не мусиш.
Тобто я не знаю.
Може, й мусиш. Може, ти нарядилася,
викликала бісове таксі, принесла нам ананас,
щоб прийти, привітатися і піти геть.
А може, якась частина тебе хоче побачити, що з цього вийде.
Якщо ти підеш зараз, ти ніколи не знатимеш. Ніхто з нас не знатиме.
Йому дуже з тобою пощастило.
Коли ми запишемо твою гітарну партію, це буде...
Якого біса? Вирубало світло. Каміло?
Ось так.
У моєї мами параноя щодо землетрусів, тож вона змусила нас купити все це.
- Ось. Я запалю, а ти роздаси? - Чудовий план.
Мило.
Усе добре.
Усе гаразд. Гей.
Усе добре.
Усе гаразд.
Усе добре.
Вип'єш?
Божевілля. Щоб саме сьогодні.
Я... Вона плакала, і я...
Гей, маленька. Гей. Ходи сюди.
Усе добре. Ти трошки боїшся темряви, сонечко?
Усе гаразд.
Тобі доведеться лишитися тут, внизу, бо татко теж боїться.
Гадаю, ти їй подобаєшся.
- Спасибі. Я тобі дуже вдячний. - Звісно.
Мій бідний старий дідусь Я сміявся з його слів
Я думав, він був злостивим Як він про жінок мене вчив
Спіймають тебе, скористаються І оком не зморгнеш
Бо любов сліпа, а в тобі добра Багацько напоказ
Хотів би я тоді знати, що знаю тепер
Як був я молодшим
Хотів би я тоді знати, що знаю тепер
Як був я сильнішим
Хочеш поцілувати в губи, а отримуєш щічку Ти дивуєшся, як же це так
Хочеш чогось більшого А вона вже спить
Лишаючи тебе на самоті з зірками
Бідний мій онучку Що ще тобі сказать
Ти так багато вивчить мусиш А це найважча річ
О, ля-ля
О, ля-ля-ля-ля
О, ля-ля
О, ля-ля-ля-ля, так
Хотів би я тоді знати, що знаю тепер
Як був я молодшим
Хотів би я тоді знати, що знаю тепер
Як був я сильнішим
Що я в біса казала весь цей час?
- Знаю, гаразд? - Ти відчув це? Ти це чув?
- Так-так, ти мала рацію. - Достобіса гарно.
Що?
Вибач. Пробач.
Я просто...
Ні. Ти просто мене зненацька заскочив.
Ти ж знаєш, що завжди мені...
- Із тієї самої ночі зі «Сходів». - Я знаю.
Між нами нічого не буде, так?
Я думаю, ти чудовий.
Гей.
Ти з групи?
- Так-так. - Так і думала.
- Привіт. Я Керолайн. - Грем.
Привіт.
Вибач.
Знаєш, це не лише через мотор.
Вона почувається в безпеці з тобою.
Так.
Можна дещо сказати?
Звісно.
- Біллі, ти й Дейзі... - Знаю.
Це саме те, чого ти й хотів.
Те, що тобі треба, щоб потрапити, куди хочеш.
Я знаю.
Знаю.
Глянь на мене. Ну ж бо.
Що?
Я кохатиму тебе попри все.
- Ясно? - Ясно.
Що ти додала в той Май Тай?
- Боже. - Доброго ранку.
Що?
Не знаю, чи мені треба це казати, але про всяк випадок скажу.
Біллі і я, і Воррен, і Грем, і Едді, й Карен,
ми сім'я, Дейзі. Розумієш?
А в сім'ї люди дбають одне про одного.
Справді?
У мене просто немає такого досвіду.
Що ж, тепер буде.
Ми подбаємо про тебе, а ти подбаєш про нас. Гаразд?
Довіряти нелегко.
По суті, це найважче, що тобі колись доведеться робити.
Але без цього ти нічого не матимеш.
Тому так, я вирішила довіряти їм.
Чи зробила я помилку?
Не знаю. Ви скажіть мені.
Переклад субтитрів: Володимир Лозицький
Творчий керівник: Владислава Бурмістрова