Раніше в «Дейзі Джонс та The Six»...
Нам треба трохи грошей.
І щоб нашим продюсером був Тедді Прайс.
Ви що, геть придурки?
«LMR Рекордс».
Ви зацікавлені?
Треба лише трохи огранки.
Не думаю, що хочу ограновуватися.
Твої пісні — це не пісні.
Може, я не хочу, щоб мої пісні були для всіх.
Може, й так.
Містере Прайсе? Вітаю.
Чи можливо, щоб ми колись зіграли для вас?
У вас буде єдиний шанс.
Що тут сказати? У мене, бляха, щелепа відпала.
Ми записуємо альбом!
Тихо.
Людину на Місяць відправив
Створив я безмежні поля
Біллі, я вагітна.
Що ми в біса робитимемо?
Тієї ж ночі ми одружилися.
Один...
Що ви пам'ятаєте про тур?
Каміло, стій, послухай.
Якого біса ти робиш?
Ти будеш поруч зі мною, з дитиною
аж до скону.
І поглянь в очі мої
Каміла народила дитину, Біллі. Їдьмо до твоєї доньки.
ТЕДДІ
Не хочу, щоб вона побачила мене таким.
Є інше місце, куди ми маємо поїхати.
ДЕЙЗІ ДЖОНС ТА THE SIX
Дякую
Вибач
Я кохаю тебе
Прощавай
Вип'єш?
То як справи?
Тобі сподобалося чи ні?
Принаймні ти перестала прикидатися, що тобі однаково. Це прогрес.
Мені сподобалося, Дейзі, дуже.
Що я можу для тебе зробити?
Не знаю.
- Чого ти хочеш? - Хочу записати альбом.
Гаразд.
І хочу, щоб люди слухали його знову й знову, знову й знову.
А тоді хочу записати наступний.
Ну, одна чудова пісня в тебе є.
Треба ще десять.
Дай мені тиждень.
Чорт.
І, Дейзі...
це поки найгірша пісня з твого альбому.
ПІСНЯ 3: «ХТОСЬ СЬОГОДНІ ВРЯТУВАВ МЕНІ ЖИТТЯ»
1974 РІК
Це ви всесвітньо відома рок-зірка Біллі Данн?
Уявляєш, Едді сам зробив бас-гітару.
І ми спробували нову мінусівку. Думаю, тобі сподобається.
Греме, я просто... Мені треба побачити свою доньку.
Так, звісно.
Вона дуже класна, старий.
Днями ми зависали на подвір'ї,
і вона глянула на мене своїми великими очиськами, а потім раптом
вона посміхнулася, знаєш, так...
І не тією посмішкою, коли в неї газики,
а по-справжньому, мов доросла людина, старий.
Тоді ми ще не розуміли, що таке залежність.
Я думав, що він просто зав'яже...
ГРЕМ ДАНН СОЛО-ГІТАРИСТ
...і все буде по-старому.
Старий.
Привіт.
- Тобі личить. - Так, непогано.
Ти в порядку?
Так, бувало й гірше.
«Піттсбург» на три?
Хочу показати тобі цю басуху...
Едді, дай йому трохи часу, друже.
Він має зустрітися з донькою.
Так.
Радий вас бачити, народ.
Ми теж раді, Біллі.
Вітаємо вдома.
Привіт.
Місіс Альварес.
Хочеш підійти привітатися?
Привіт, мала.
Вибач, я спізнився.
Хочеш потримати її?
Не хочу її розсердити.
Вона не сердиться.
Каміло, я можу з нею погуляти.
Усе добре, мамо.
Дякую.
Усе добре. Їй просто треба поспати.
Гаразд. Я можу допомогти чи,
може, треба щось привезти з магазину?
Усе добре.
О боже.
Дитинко.
Гей...
Як ти?
Я сумував за тобою.
Моя мама спить тут, із нами,
допомагає з нічним годуванням, тож, може, ти б...
Так, лише перші кілька ночей.
Так, звісно.
Лейбл розірвав із нами контракт одразу, як ми скасували тур.
Вони змусили нас повернути назад аванс.
Я слідкував, щоб ми продовжували репетирувати.
Знайшов роботу в гаражі.
Я працював в порту Малібу, де мив яхти, і мені подобалося,
і вживав багато грибів,
що мені теж подобалося.
Ми фактично повернулися, звідки починали. Навіть гірше.
Ви все ще засмучені через це?
Я? Та ні.
Весь час те згадувати, це було б нестерпно.
Але він дійсно нас усіх підвів.
Тобі тут нормально?
Так, старий, добре.
Хочеш щось зіграти?
Може, пізніше.
Так, розумію.
Може, завтра?
Як будеш готовий. Усім не терпиться.
Я не можу, Греме.
Що не можеш?
Я, типу, все.
Я зав'язав.
Просто відпочинь трохи, гаразд?
Послухай, я...
Я не можу бути таким, як батько.
Я мушу дбати про свою сім'ю.
- Ми твоя сім'я. Я твоя сім'я. - Просто...
- Так? - Скажи їм, що я все.
Усі вони там, вони чекали на тебе.
Ти скажеш їм за мене, будь ласка?
Скажеш їм сам.
Ми були так... Так близько, старий.
Гаразд, поглянемо на це. Що ми маємо?
Це погано.
«Крізь вину...»
«Щось таке є в Юті».
«Зерно піску, що мало...»
«Плекати...»
О боже.
Боже мій, що ти робиш?
Пишу.
Гаразд.
Не візьмеш слухавку?
- Мені... - Алло?
Так.
Мене?
Якийсь Лі Парлін.
- Упевнена? - Її нема.
Вона... Ось вона.
Це Сімона.
Привіт, я зараз тут, працюю з «3220».
Як швидко ти зможеш приїхати?
Я мала співати лише приспів,
та все було так добре, що він сказав співати всю пісню.
Сказав, у мене унікальне звучання.
Він має рацію.
І що ми разом маємо зробити щось грандіозне. Ось так.
Звісно, ти ж зірка.
Тедді сказав, що так і станеться. Це лише питання часу...
Вибач. Що ти казала?
Підійди до неї.
- Я Берніс. - Сімона.
Усі кличуть мене Берні.
Ти співачка?
- Ну... - Я чула, як ви говорили.
- Так. - У якому стилі співаєш?
Я все ще намагаюся його знайти.
Це клуб, де я працюю.
Це ж у Нью-Йорку.
Будеш там — заходь. Покажу тобі місто.
Вибач. Я не так тебе зрозуміла?
Це сильна річ.
Коли з'являється хтось і просто...
СІМОНА ДЖЕКСОН ПІОНЕРКА ДИСКО
...бачить тебе наскрізь.
Я не звикла до такої відвертості.
Думаєш, це занадто відверто?
Чорт, мала. Нічого собі. Сто років не бачилися.
Дейзі Джонс.
Коли ми познайомилися, тебе звали Маргарет.
У тебе не було пісні номер один.
Так, що ж.
Міг хоча б подякувати.
Подякувати?
Подякувати за що?
Вона в твоїх думках витає
Невловима й легка, мов танок
Така чиста краса Що зникають слова
Нормальна людина просто забула б про це.
ДЕЙЗІ ДЖОНС ВОКАЛІСТКА, АВТОРКА ПІСЕНЬ
За кого ти себе, в біса, маєш?
Слухайте, заспокойтеся всі, добре?
Не я один тут розгніваний.
Я не знаю, що сказати.
Я вам навіть не потрібен.
У вас є пісні, є прихильники.
- Якщо ви просто... - Біллі!
Якщо ти зібрався йти — іди.
Гаразд.
І що нам тепер робити?
Гурти розпадаються. Це ж рок-н-рол.
КАРЕН СІРКО КЛАВІШНИЦЯ
Я просто...
думала, що цього разу буде інакше.
Має працювати.
Агов?
- Привіт. - Привіт.
Привіт, старий. Хлопці сказали, що ти повернувся.
Дай я вгадаю...
Вони попросили прийти вмовити мене?
Звісно, так.
Але я не збираюся.
Я взагалі думаю, що ти чиниш правильно.
То чого ти тоді прийшов?
Сумував за тобою.
Знаєш, здається, я так і не подякував тобі за...
Ні-ні.
Я просто радий, що тобі наче вдалося зав'язати, бо так буває не завжди, так?
Далі легше не буде. Ти ж знаєш?
Так.
Я просто вирішив рухатися далі.
А вони все говорять про...
- Гаразд. Що ж, не він. - Ні, не він.
Він агресивний.
Слухай, ми когось знайдемо, гаразд?
Думаєш?
Такі хлопці, як твій брат, Греме,
на деревах не ростуть.
Дивись, я розміщу оголошення в газеті, поговоримо з народом в «Трубадурі».
Він десь є. Ясно? Мусить бути.
Що думаєш?
Думаю, я хочу напитися.
Ви й надалі зватиметеся The Six?
Бо вас же тепер четверо.
Так, старий. Так навіть веселіше, ні?
Слухай, якщо ти не розумієш приколу, я тобі не допоможу.
Звісно, я не черниця.
Мені подобається секс. Я люблю його.
Та я не люблю його ускладнень. Прив'язаності, очікування...
- Тобто ти зовсім не хочеш... - Чого?
- Ну, жити в стосунках? - Як у Біллі й Каміли?
Я хочу жити ось так.
Подорожувати, бачити світ
і грати з друзями на сцені до упаду.
Та я вельми збуджена.
Ти що?
Ага. Я б відтрахала зараз будь-кого.
Так, я б теж.
Давненько не було вже.
Ну то зробімо це, згоден?
Чому б ні?
Ага.
Тобто...
Це були непрості часи.
Для всіх.
Запалив я зорі південні Безвірним утіху дав я
Та потім я пташку збив ненароком І ворогом одразу зробився
І я знаю, така твоя натура Знаю, така твоя натура
Це твій спосіб привабити мене
Повернися й поглянь в очі мої
Повернися й скажи це мені в обличчя
Таке враження, що ми знаємо всіх фронтменів
у всій Каліфорнії.
Не всіх.
Що?
Я б теж зміг.
- Звісно, Едді... - Я зможу.
Я кращий гітарист, ніж Біллі.
Співаю не набагато гірше.
Ну ж бо. Дайте мені спробувати.
Ну, принаймні його не треба шукати.
Гаразд.
Зажди, ти що, серйозно?
Це ж був просто жарт
Кажеш ти, що не втонемо точно
Та яхта наша пропустила вже старт
Поцілунки сонця на щоках твоїх
Тепло веснянок на руках
Час нам відринути свій страх
Давай вітрило підніми зі мною
ВИРІШУВАТИ ТОБІ
Роби, що мусиш
Крихітко
О, так
Давай ще раз. Думаю, я можу краще.
Підійди, послухаєш, що вийшло.
На мою думку, краще ми вже не зробимо.
Гаразд.
Ти лише послухай.
Це чарівно. Запускай, Денні.
І якщо я не зможу зрозуміти
Крихітко, я хоча б спробую
Спробую
Гарно.
Сядеш?
Так.
Хтось уже відчував те саме
Гаразд.
Вони просто проходять повз тебе
Вирішувати тобі
- Звучить, наче мед. - Ага.
Крихітко
Вирішувати тобі
- Усе гаразд? - Так.
Я краще чую себе звідси.
Крихітко
Роби, що мусиш
Непогано.
- Ти в порядку? - Так.
Добре.
І я в тобі розчинилася
Вертаймося додому.
У Піттсбург.
Будемо ближче до твоїх батьків, до моєї мами.
Я влаштуюся будівельником.
Я люблю будувати, працювати руками.
Ти могла б влаштуватися в газету, фотографинею.
Ти думаєш, що я переїхала сюди заради тебе?
- Ну, я... - Бо це не так.
Я переїхала сюди разом із тобою, Біллі.
- Заради нас і нашого майбутнього. - Я хочу бути прагматичним.
Розумієш? Залишившись тут, я не знаю, скільки ще протримаюся.
- Річ не в цьому. - Ти не чуєш мене.
Чому ти... Я слабкий.
Візьми дитину на руки.
Давай. Візьми свою доньку.
Чого ти так боїшся?
Думаєш, мені не було страшно
взяти її вперше на руки, коли тебе навіть не було поруч?
Думаєш, мені не було дуже боляче, коли ти...
Але я вистояла, Біллі. Я змогла.
А не втекла.
Тож я питаю тебе:
чого ти так боїшся?
Думаю, я боюся...
Я боюся, що вона любитиме мене, а...
А я все занапащу.
Вітаю в світі дорослих.
Привіт, маленька.
Що в нас тут?
Раз, два, три.
Скажи мені щось...
Тобі необов'язково сидіти з нами. Можеш іти.
Але я хочу.
Я сумував за цією малою непосидою.
- Так, вона найкраща. - Привіт, мала.
Хороша дівчинка.
Тосі-тосі лапці.
То...
У вас усе знову нормально?
Отак от просто?
Вибач, я просто... Я не розумію, як ти можеш...
Ти коли-небудь кохав, Едді?
Неможливо просто припинити кохати, бо у вас проблеми.
Розумієш?
Принаймні я не можу.
Стійте, я візьму камеру. Чекайте!
Скажи: «Веселого Різдва!»
Скажи: «Веселого Різдва, матусю».
Дуже дякую.
Будьмо!
Раз, два, три... Піттсбург!
Що ж, минула вічність, але вона нарешті заснула.
Вона заснула!
- Заснула. - Іди розважся трохи.
Послухайте, я би хотів вам дещо зіграти.
Якщо ви не проти.
Я зрозумію, якщо ви будете проти.
Ми проти.
Ми ж проти, народ?
Та годі тобі. Так не можна.
Не можна просто так повернутися, мов нічого не сталося.
Ти маєш рацію. Вибач.
Я піду перевірю, як Джулія.
Гей, гівнюку.
Та грай ту бісову пісню.
Чому ви лишилися?
Я постійно це в себе питаю.
Та я знаю, ми ще можемо все повернути
Знаю, ми ще можемо все повернути
Що таке?
Я розумію, це новий стиль, але...
Це...
- Хочеш сказати, що пісня погана? - Пісня гарна.
І?
Ти спалив по собі багато мостів, коли відмінив той тур, друже.
Ти спалив багато мостів і багато грошей.
Грошей, які були не твої.
Так, пісня гарна,
але зараз уже більше людей вашого жанру.
- Дай мені поговорити з лейблом. - Це не допоможе.
Тоді ти поговори з ними. Ти ж Тедді Прайс.
Так-так, послухай, ти облажався, отже, і я облажався, ясно?
Господи Ісусе.
Я думав, що ваш альбом усе владнає,
але він... Не владнав, Біллі.
Що ж, я поставлю це їм, і...
побачимо, що вони скажуть.
Дякую.
І якщо ти це знаєш
Скажи мені, скажи-скажи, чому
Я бачу все лише в темних кольорах
Чи ми все знали ще давним-давно?
Чи не прагнемо знати тепер?
Так, і, звісно, це лише демка.
Нічого особливого. А тобі як?
- Нічого особливого, так. - Ми вже дали цим хлопцям шанс.
Послухай, Доне, у мене передчуття,
дай нам попрацювати в студії разом, відшліфувати...
Наша відповідь — ні, Тедді. Гаразд? Пробач.
Добре, хлопці, що в нас ще є?
Чудовий гурт із Середнього Заходу.
- Нове звучання. - Добре.
У мене десь 15 різних ідей, та не думаю, що тобі щось із них сподобається.
Не принось мені те, що ти не вважаєш вартісним.
Я б не приносила, та якщо це займе багато часу?
Пісні народжуються, коли народжуються.
Я можу почекати.
Чи ми все знали ще давним-давно?
Що це за пісня?
Я думав, що в ній щось є, але...
Хотів би, щоб усе було легко, та на жаль
Я знаю, ми ще можемо все повернути
Що ти з нею зробила б?
Я знаю, ми ще можемо все повернути
А далі нам забронювали студію.
Тедді подумав, що жіночий вокал може додати нам родзинки.
Якась новенька, з якою він працював.
І де ми тепер?
Тоді ми про неї нічого не чули. Та й ніхто не чув.
Біллі...
не дуже зрадів.
Я не знаю, нащо ми це робимо. Це не дует.
- Привіт. - Дейзі Джонс.
Біллі Данн.
У тебе гарна пісня.
Дейзі, ти будеш тут.
- А Тобаяс усе налаштує. - Чудово.
Можна мені склянку молока й віскі?
Чи просто віскі, якщо у вас немає молока?
- Так. - Або просто молока, якщо немає віскі.
Рада тебе бачити, Дейзі.
Так, дякую, що прийняли мене.
Чому ти посміхаєшся?
Ну, я завжди задоволений.
Ясно.
Добре, зробімо це.
- Хочеш спершу обговорити пісню? - Усе ясно. Хіба що ти...
- Ні, не хочу. - Гаразд.
- Ось... - Дякую.
Твоя гучність ось тут.
- Гаразд. Ця? - Правильно.
Біллі, ти на другому.
- Раз. Гаразд. Гей? - Так.
Добре. Агов? Трохи заголосно.
- Вона ніколи раніше не записувалася? - Привіт.
Саме збирається.
- Ми можемо їх вимкнути чи опустити трохи? - Так.
Де її штани?
- Яка різниця? - Замовкніть обоє.
Добре, Біллі, давай перевіримо рівень звуку.
Я не знаю, хто я є
Добре. А тепер Дейзі.
Кохання моє
Добре. Давайте почнемо.
Це «Стільник», перша проба.
Я не знаю, хто я є
Що?
- Нам потрібні глядачі? - Тобто група?
- Вона про нас говорить? - Це наша пісня.
- Вони просто дивляться... - Давайте залишимо її в спокої.
Не хочете піти поговорити з Деб?
А сьогодні Деббі працює? От чорт.
Гаразд, «Стільник», друга проба.
Друга проба.
Я не знаю, хто я є
Кохання моє
Чи ти знаєш, хто ти є?
Хіба це не в наших руках?
Скажи мені, скажи-скажи
Як опинились ми тут
Чи ми все знали ще давним-давно?
Чи не прагнемо знати тепер?
Хотів би, щоб усе було легко, та на жаль
- Я знаю, ми ще можемо все повернути - Ми з хорошого зробимо дурне
Зупинімося?
Ти не той текст співаєш.
Тобі треба його записати? Можна ручку?
Я знаю текст.
- То чого ти його не співаєш? - Я його співаю.
Ти цього не бачив? Він це не отримав?
- Що це в біса таке, Тедді? - Біллі.
Може, спробуймо її версію і перевіримо, як вона звучатиме?
Її версія — це геть інша пісня.
Можна тебе спитати?
Як ти думаєш, про що ця пісня?
Як я думаю, про що ця пісня?
- Так, про що? - Пісня, яку я написав?
Це про початок нового життя, Дейзі. Про спокуту.
Спокуту чого?
Того, що хтось підводив інших людей.
- Тож, вона про вину. - Ні, вона не про вину.
Вибач. Я не знічев'я питаю.
Я просто хочу, щоб ми домовилися і розуміли
історію краще, щоб я могла допомогти, тому я тут.
Припускаю, вона про тебе.
Гаразд, тож ти когось підвів, так?
І тепер ти кажеш: «Усе гаразд.
- Гляньте на нас. Усе в минулому». - І що тут не так?
Я не вірю цьому, це звучить...
нещиро, простакувато.
І хоча я тебе майже не знаю,
мені ти не здаєшся простаком.
Що ж, дякую.
І чому ти назвав її «Стільником»?
Ти знаєш, що в Рікі Нельсона вже є така?
Вона завжди така?
Якщо не подобається пісня, то чого прийшла?
Подобається, вона чудова.
Але текст, Біллі, звучить як промова,
хоча мав би, хоч віддалено, нагадувати діалог.
Що ж, Ідит, думаю, що вже справді час прощатися.
- Вона повернеться. - Так, я прийду, Деббі.
Якого біса, дядьку?
Щось не так?
Я збираюся вбити її, тебе або себе. Порадиш, із кого почати?
Нам слід переговорити, дякую. Тедді, чому б...
Зараз чоловіки все порішають?
Дуже сумніваюся.
Якого біса?
Зачини двері. Ну ж бо.
- Світло можна ввімкнути? - Звісно.
Чому ми в коморі?
Не знаю. Я думав, що це кімната.
Ти сказав їй переписати слова?
Що думаєш, як вона звучить?
Звучить так, що вона нищить мою чудову пісню.
Ні-ні, Біллі, ти написав гарну пісню, а не чудову.
Вона має рацію, хлопче.
Твоя версія простакувата.
Ти незгоден, розумію.
Я б на твоєму місці теж був невдоволений.
- Слухай, якщо лейблу пісня сподобалася... - Не сподобалася.
Тобто?
Лейбл відмовив.
Вони не в курсі, що ми тут.
То хто платить за запис?
Я люблю тебе, хлопче.
Ти ж знаєш, правда?
Зачинити за собою?
Не знаю. То пускаємо його назад, ніби то дурниці.
Ще й співатиме з якоюсь кралею?
Це хто краля? Я краля?
Так, та не зовсім.
Траляля і Труляля.
Вжарили як треба. Молодці.
Раді, що сподобалось.
- Класно, дядьку. - Справді.
- Класно знати, що хтось вслухається. - Точно.
- Ти як, норм? - Ага. Так.
То що, запишемося чи ще сваритимемося? Мені однаково.
Зачекай. Зараз він підійде.
Гаразд, я тут.
Алло, Тобаясе?
Алло, Тобаясе.
- Алло. - Що ще бляха за Тобаяс?
Тобаяс — це я.
Контроль: раз, два, три, чотири, п'ять.
Слухай, Тедді, я тобі довіряю, та я не думаю, що зараз ти маєш рацію.
Що ж, думаю, нам слід просто зачекати і тоді дізнаємося.
Добре.
У неї збочене почуття гумору.
Слухай, Біллі, у твоєму мікрофоні шум, тому ми ставимо вас за один.
Чудово.
Немає там шуму.
Я знаю.
У тебе теж збочене почуття гумору.
- Хочу відзначити, що... - Дейзі, слухай...
Ми спробуємо твою версію і оригінал.
Немає сенсу сперечатися.
Я лише хотіла сказати, що обожнюю звук твого голосу.
Гаразд, народ, пишемо «Стільник», дубль третій.
Щойно згадав, що до моєї версії ми так і не дійшли.
І де ми тепер?
І як бути далі?
Ми колись були цілим одним
І глянь на нас тепер
Глянь на нас тепер
Що б ми не робили, це веде в глухий кут
Чому це просто не визнати?
Глянь на нас тепер
Що б ми не робили, це веде в глухий кут
Чому це просто не визнати?
Глянь на нас тепер
Ми з хорошого зробимо дурне
То як воно було?
І де ми тепер?
Жахіття.
Моє кохання
Так.
Усе пішло коту під хвіст.
ГОЛОС ДЕЙЗІ
І якщо це твій план
Скажи мені, чому
Ти все плачеш у темряві
Привіт.
Ну як?
Можливо, найкращий день мого життя.
Переклад субтитрів: Володимир Лозицький
Творчий керівник: Владислава Бурмістрова