EN NETFLIX-SERIE
En-en-syv-to-fem-to. Dahmer.
En-en-ni-ni-fire-to. Bryant.
En-en-seks-seks-fem-fire.
Jeg har bedt om to cyanidkapsler og et barberblad.
Kan du se, om de er kommet?
STOL PÅ HERREN
"Kære Jeff, mine venner synes, jeg er skør at skrive til dig,
men jeg ville sige hej.
Ved du, at du er et halloween-kostume nu?
Tre drenge på min skole var klædt ud som dig, og alle flippede ud,
så nu siger de, at ingen må være klædt ud næste år.
Ved du, der er en tegneserie om dig?
Det er sejt. Jeg har altid dyrket uhyggelige ting.
Sender du mig en tegning eller noget? Jeg vedlægger fem dollars.
Jeg sender dig flere, hvis du skriver tilbage. Din største fan, Alice."
HEJ, ALICE! TUSIND TAK! KÆRLIG HILSEN, JEFF
Har I bemærket, de ligner en tommelfinger?
De så sådan ud, når jeg var færdige med dem.
Eller faktisk mere sådan her.
Du er fandeme sær.
Sæt din hvide røv i sædet!
Jeg kan ikke lide det.
Det kan mine fans.
Du behøver ikke tage tilbage.
Du kan bo hos os, så længe du vil.
Jeg vil ikke ligge nogen til last, og sådan er det.
-Men mor, det er ikke… -Sådan bliver det. Men tak.
Hent resten af tingene.
Forsvinder de nogensinde?
Giv det noget tid. Der kommer noget andet.
Jeg åbner.
Kom, mor.
-Nej, det er skørt. -Hvad?
Du kan ikke bo her. Det må du ikke.
Jeg kan stadig lugte det.
Hvad han gjorde mod dem…
Døden, drabene? Du kan også lugte det.
Hvis du vil være stædig og ikke indrømme det, okay.
-Men lyv ikke. Jeg ved bedre. -Hvor skal jeg ellers tage hen?
Jeg har ikke råd, selv hvis jeg ville.
-Så lad mig hjælpe dig. -Sandra, nej.
Han har taget nok fra denne verden.
Han får ikke lov til at tage mit hjem fra mig.
Lov mig en ting. Bliver du bange, så gå hen til de andre.
Du ved, hvor alle går hen om aftenen.
Jeg klarer det fint.
Lov mig det.
Okay! Det gør jeg. Jøsses.
Holder du op nu?
Man skulle tro, Dahmer stod på lur
for at dræbe mig.
Han sidder i fængsel. Væk. For altid.
Ring til mig i det mindste.
Og få hvilet dig.
-Det skal jeg nok. -Okay?
Hey!
Kan du skaffe mig noget, hvis du får 20 dollars?
Hvad fanden er det?
Sluk for det lort, Dahmer!
Jeg prøver fandeme at sove!
PUKKELHVALLYDE OG -SANG
Dahmer, sluk så!
Hvorfor? Jeg prøver bare at falde i søvn.
Sluk for det, og giv mig det!
Det er mit.
-Du kan ikke bare tage det. -Giv mig det, eller du kommer i isolation.
Pis.
Hvorfor må jeg ikke have det?
Kan du godt lide lyden af folk, der bliver myrdet?
Det er hvallyde.
De er beroligende. Hjælper mig med at sove.
Jeg kan ikke slukke lyset.
Tal med inspektøren om det.
-Jeg har betalt for det. -Rend og hop, Dahmer.
-Du skulle have fået den elektriske stol. -Jeg bad om det.
De gav mig 900 år i stedet.
Helt ærligt, mand.
Jeg skaffer bare flere hvallyde.
Hold kæft, Dahmer!
Hold kæft!
"Kære fru Hughes.
Vil du være så venlig at signere det her for mig?
Jeg har vedlagt en frankeret svarkuvert.
Tak. Josh Mahoney, Champaign, Illinois."
Jeg forstår din vrede, fru Hughes,
men civile søgsmål kan tage år.
Selvom vi vinder, er det uklart, hvad vi får
af kommunen eller de små forlag, som det, der udgav tegneserien.
Hr. Goldstein, jeg gør det ikke for penge.
Ingen penge kan bringe min søn Tony tilbage.
Det er en ond bog.
Ond, med en ond hensigt.
Nogen må betale for det her og stå til ansvar.
Jeg er enig.
Du skal se det her.
Jeffrey Dahmers far har skrevet en bog,
og jeg tror, den vil sælge flere eksemplarer end en tegneserie.
Jeg lærte Lionel og hans kone Shari lidt at kende under retssagen.
De virkede anstændige.
Udover at sagsøge kommunen, bør vi gå efter Dahmer og hans familie.
Gå efter de penge, de kan tjene på bogkontrakter,
film- og tv-rettigheder, interviews.
Selv små donationer,
som Dahmers fans sender ham i fængslet.
Det gør de. Det står i avisen.
Lad ham ikke profitere det mindste.
At sagsøge kommunen og gå efter Dahmer føles rigtigt.
At gå efter hans familie? Efter det, de har været igennem?
De kan tjene millioner.
De er måske anstændige mennesker,
men jeg tror ikke, han vil dele pengene med dig
eller nogen af ofrenes familier. Ikke frivilligt.
Er du villig til at tage kampen op?
"Lionel Dahmers analyse af hans håbløst mangelfulde forhold
til sønnen Jeffrey er særligt ubehageligt for en forælder at læse.
Det ville være muligt at afvise A Father's Story,
hvis det ikke var for den håndgribelige smerte og fortvivlelse, teksten emmer af.
Det, der gør Dahmers fortælling så overbevisende…"
Åh, "overbevisende."
"…er, at han i denne tilskrivning både prøver at kigge ind i sin søns sjæl
og sin egen."
Skat. Det er fantastisk.
Det er vel ret godt.
Hvad siger din agent?
Leonard? Han er glad. Det er New York Times, så…
Skat, det her er…
Det er fantastisk. Det fortjener en skål.
Til min husbond, bestsellerforfatteren.
Lad os ikke tage glæderne på forskud.
Vi er tilbage med Lionel og Shari Dahmer.
Hans bog, A Father's Story,
om Jeffrey Dahmer er på vej ud i butikkerne.
Lionel, i pausen nævnte du, der var interesse i at filmatisere bogen.
-Det er en mulighed. -Der er det, der hedder en option.
Og der er et par fyre ved navn Ambler og Dickinson
i Kansas City, der gerne vil lave en spillefilm…
-Dahmer, kom så. -…af hele historien.
A Father's Story.
-Hvad skal jeg gøre? -A Father's Story.
-Og du samarbejdede. -Ja.
Min far er i tv.
…har nogen ideer til, hvem der skal spille jer to?
Det ved jeg ikke.
Jon Voight, måske. Faye Dunaway.
Hvad mener du med, jeg skal betale ham fortjenesten? Der er ingen.
Det er lyspunktet.
Den har ikke solgt de 50.000 eksemplarer, der gør den profitabel,
så der er intet overskud.
Hvad, hvis den gør det?
Dommeren sagde, familierne vil have krav på det overskud.
-De går også efter Jeffs penge. -Jeff har ingen penge.
Han tjener 25 cent i timen i fængslet,
og folk sender ham penge.
Han køber kaffe og cigaretter for dem.
Det kan han ikke længere. Familierne har krav på dem.
Jøsses. Det er bare…
Jeg forstår, at folk lider. Det gør jeg.
Men virkelig? Femogtyve cent?
Præcist hvem…
Hvem af dem er det?
Det er alle familierne.
Hallo?
Tag tilbage, hvor I kom fra.
Hallo?
Ingen vil have jer her! Sejl hjem på en skide båd!
Slap af.
Jeg vil bare tage nogle billeder.
Kom.
Jeg vil vise dig noget.
Vi må væk herfra.
I kendte til ham!
Se, hvad der sker.
Hvad laver du?
Hvorfor klipper du ham ud af vores billeder?
Vi siger ikke hans navn længere.
Vi taler ikke om, hvad der skete,
og vi siger ikke hans navn.
Min lille dreng.
I dag er vi samlet for at fejre tapperhed,
beslutsomhed og eksemplarisk mod.
Mod udvist i en farlig situation, hvor vi bliver ramt af tvivl.
Helte.
Det ser jeg, når jeg kigger ud i rummet.
Hver af jer repræsenterer det bedste af os.
Samfundsborgere, ikke drevet af belønning,
men af principper.
At gøre det rette. Og retfærdige.
Da pøbelen kom, stod disse to mænd fast.
Vi stod ved siden af dem og kæmpede for dem
og alle dem, der bærer skiltet og tjener,
som en hellig påmindelse om, at vi tager os af vores egne.
Denne modige kvinde trodsede store forhindringer
for at beskytte sit lokalsamfund.
Hun udviste en urokkelig beslutsomhed,
som kendetegner ånden i Milwaukee.
Jeg vil invitere vinderen af årets medborgerpris herop…
Det er med stor stolthed og ære,
jeg inviterer modtagerne
af politiforbundets pris for årets betjente herop.
Glenda Cleveland.
John Balcerzak og Joseph Gabrish.
Tak. Det er et skridt i den rigtige retning.
Jeg er ærligt talt målløs.
Jeg vil…
ÅRETS SAMFUNDSBORGERPRIS
Jeg tager imod prisen på én betingelse.
At I i fremtiden gør det bedre.
Den er for Konerak-drengen
og alle de andre ofre.
Lad det ikke ske igen.
Vi vil sagsøge kommunen for
at krænke din søns ret til lige beskyttelse.
Politiet havde pligt til at beskytte din søn,
og de svigtede.
Vi søger ti millioner i erstatning til din familie.
Jeg ved, at selv så mange penge ikke vil lindre den smerte,
I føler lige nu. Men det sender det rette budskab.
Beløbet vil bidrage til at gøre jeres liv lidt nemmere.
De vil sagsøge kommunen for ti millioner dollars.
Jeg forstår, de bortauktionerer Dahmers ejendele,
og jeg vil sørge for, 100 % af pengene går til ofrene.
Hvilket inkluderer jeres familie.
Her, Kolak, Luk.
Her er dine livretter…
…hele din familie,
dine venner.
Vi er her alle sammen, Luk.
Vi har noget tørret kød til dig
og en svineragout…
…selv de kager, du godt kan lide…
Hold kæft!
Hjælp!
Læg den ned!
Hjælp!
-Tak. -Selv tak.
Jeg har set dig i bygningen før.
Dana, 201, for enden af gangen.
Det er rart endelig at møde dig. Glenda.
Jeg læste om dig. Du ville hjælpe drengen.
Det var en god ting, du prøvede på.
Det var det, men hvad fik vi ud af det?
-Vi kan ikke sove i vores egen seng. -Har du mareridt?
Også mig, men det er her, vi alle søger trøst, ikke?
Jeg sagde det til min datter: "Jeg går derned, hvis jeg bliver bange."
Jeg sagde: "Sandra, du skal ikke bekymre dig om mig.
Han får ikke ram på mig."
Men han er i mine nerver, i min hjerne. Jeg kan ikke få det til at holde op.
Jeg har slem gigt i begge knæ.
Jeg hader at gå op og ned ad trappen.
Når jeg skal tømme skraldespanden, går jeg op på tredje,
ned ad gangen, helt ned til gyden,
bare så jeg ikke skal gå forbi svinets lejlighed.
Næste gang stiller du bare skraldeposen foran din dør.
Det er sødt af dig, men ikke nødvendigt.
Jo. Vi må hjælpe hinanden.
Okay.
Læg røret på for helvede, skat.
Hallo?
Ti millioner dollars? Din skide risgnasker.
Hvad med bare at pisse af hjem til din rismark igen?
Undskyld mig.
Undskyld mig, allesammen.
Jeres opmærksomhed, tak.
Jeg beklager, men af sikkerhedsgrunde
må jeg ikke længere lade beboerne sove i lobbyen.
Men efter at have talt med ejerne af bygningen,
for dem, der gerne vil blive, er jeg glad for at kunne meddele,
at huslejen vil blive sænket med 25 %.
Og for dem, der ønsker at komme ud af lejekontrakten, er der ingen straf.
Tak.
Undskyld mig. Jeg hedder Glenda Cleveland, og jeg…
Jeg ved, hvem du er. En fornøjelse at møde dig.
Jeg hedder George Hecker. Jeg hjalp familien hertil fra Laos.
De fandt aldrig et helt lig. Kun kropsdele.
Det tog noget tid, men vi skaffede pengene til det her.
Stiftet bidrog til kisten, så vi kunne få en ordentlig begravelse.
Jeg tænkte på, om jeg kunne…
Er det drengens mor?
Ja.
Jeg vil ikke…
Måske kunne jeg tale med hans far?
Helt sikkert.
Undskyld.
Hr. Sinthasomphone,
mit navn er Glenda Cleveland.
Det var mig, der ringede til politiet om din søn.
Jeg bor i bygningen.
Jeg er…
Jeg er så ked af det.
Jeg vidste, der var noget galt.
Jeg skulle aldrig have stolet på politiet, da de sagde, alt var okay.
Det var det ikke.
Det er okay.
Nej. Det er det ikke.
Du gør alt, hvad du kan.
Jeg er her for at se Catherine Dahmer.
Nu bliver filmen ikke til noget.
Producerne fik kolde fødder.
Jeg ved heller ikke, om det var en god idé.
Jeg ville bare hjælpe andre forældre med
at reagere på advarselstegnene.
Men…
Raquel Welch skulle spille dig.
Du kan godt lide hende.
Hun havde været god.
Han elskede dig virkelig, mor. På sin egen måde.
Og du gjorde dit bedste.
Så godt som nogen anden.
Du var en god mor for mig.
Godt.
Jeg kommer tilbage i morgen.
Ja, det er så sygt.
Et til.
Hvad tror I, at I laver?
-Vi har det bare sjovt. -Sjovt?
-Slap af. -Det er ikke en forlystelsespark.
-Det er min mors hjem. -Hej.
Vi er på fortovet, offentlig ejendom. Vi må godt tage fotos.
Hvad laver du…
Hvad fanden! Det har du ikke ret til!
Folk blev myrdet herinde!
Forstår I det?
Gå hjem. Afsted!
Jeg skulle ikke have mistet besindelsen.
Kom. Lad os få babyen ind i huset.
Du er okay.
Jeff, et af de spørgsmål, din far har i bogen,
er, hvornår du fik trangen.
Er det mig, eller har han taget på?
Det ser sådan ud. De spiser nok godt i fængslet.
…ingen vej tilbage?
Jeg var vel omkring 14 eller 15 år.
Jeg begyndte
at få
tvangstanker om
vold blandet med sex.
Blev du opstemt af at slå ihjel?
Eller det, der skete efter drabene?
Nej, drabene tjente et formål.
Det var det mindst tilfredsstillende…
Se ikke se det her i huset!
Bare sluk for det.
Derfor prøvede jeg
at skabe levende zombier
med saltsyren og boret.
Et af de mislykkede zombie-eksperimenter blev udført på denne 14-årige dreng.
Jeffrey borede hul i hovedet på ham og hældte syre i.
Et lobotomi-forsøg, som ingen af ofrene overlevede.
Går det godt, mor?
Det er forkert.
Hvorfor optræder han i landsdækkende tv
med sin historie?
Jeg hører dig, men hvis vi kan forstå, hvad der motiverede ham, kan vi…
Jeg har fået nok!
At leve i hans skygge…
-Det er ikke en halloween-historie. -Det ved jeg.
Det er mit liv. Og jeg…
Hvem er det?
Det er politiet.
Ja?
-Glenda Cleveland? -Ja?
Må vi komme ind?
Nej.
Din udlejer sagde, vi kunne finde en Sandra Smith her. Din datter?
Jeg er Sandra Smith.
-Du har ret til ikke at udtale dig. -Jeg har intet gjort.
-Hvorfor anholder I min datter? -En ung mand kontaktede os.
Hun overfaldt ham og ødelagde hans kamera.
-Han har anmeldt hende. -Der var tale om ulovlig indtrængen.
Overfaldt din datter ham?
Hvor tager I hende med til?
-Stationen på State Street… -Jeg ved, hvor det er.
Se her. De bortauktionerer Jeffrey Dahmers ting.
Godmorgen.
Kranier og den slags?
Jeg vil have boret, som han lavede zombierne med.
Godmorgen, chef.
Rita, ring Dean Reynolds på kommunen op.
Uanset hvad beløbet er, betaler jeg 100.000 mere.
Okay?
Men jeg får hver eneste ting. Okay?
Ja, lige der!
Er det det hele?
Se den her.
Læg den fra dig! Det er min ejendom, røvhul!
Du skal ikke se sådan på mig.
Din fagforeningsrepræsentant er min ven. Jeg får dig fyret, din sæk lort!
Begrav det hele!
Dommeren afviste, det var politiets pligt
at beskytte din søn.
Men byen vil indgå et forlig
og erkender, de krænkede hans ret til lige beskyttelse under loven.
Beløbet er ikke, hvad vi håbede på. De tilbyder 850.000.
Men det er mit råd, I tager det.
Så kan I endelig indlede helingsprocessen.
Jeg hedder Joe Zilber. Du kender mig ikke.
Jeg ved, at indtægterne fra auktionen skulle gå til ofrene,
men jeg kunne ikke klare idéen om, at tingene skulle gå til en samler.
Jeg betalte lidt mere og sørgede for, tingene blev destrueret.
Det her er din andel.
Fordelt på 11 familier.
Toogtredive tusinde dollars.
Hallo?
Hvorfor tager du ikke de 850.000, stiger på et fly
og tager tilbage til junglen, dit skæveøjede svin?
Ring aldrig igen, ellers vil du fortryde det!
Hvad laver I to?
Hej.
Jeg troede, I var gået.
-Vi afslutter lige. -Jeg ringer.
Godaften.
Så, Kareem, hvordan har du haft det siden vores sidste snak?
Okay, vil jeg tro.
Du ser sund ud.
Ja.
Siden jeg testede positiv, har jeg holdt mig for mig selv.
Jeg går ikke ud mere.
Ikke på klubben.
Ikke for at besøge venner.
Selv familien.
Jeg ved ikke.
Jeg…
…skammer mig bare.
Det er svært at omgås folk.
Det gør for ondt.
Ron!
Jeg ved, hvordan du har det.
-Tag ikke pis på mig. -Det gør jeg ikke.
Tro mig.
Jeg forstår.
Du kan ikke gemme dig for evigt.
Før eller siden
må du konfrontere din frygt
og begynde at leve igen.
Glenda.
Hr. Princewill.
Hej.
Du får en officiel besked,
men du skal vide, at kommunen køber bygningen.
Den bliver revet ned.
Revet ned? Så de smider os ud?
De vil bidrage til alle lejernes genhusning.
Men ja, du skal flytte.
Hvor lang tid har vi?
Tres dage.
Hvad kommer der i stedet?
Det ved jeg ikke. Måske en park.
De burde lave et mindesmærke,
så folk ikke glemmer ofrene.
Noget, der ærer deres minde.
Det er det mindste, de kan gøre.
Det vil jeg sige videre.
Jeg er ked af det.
For alting.
Tak.
Du er et godt menneske.
TO MÅNEDER SENERE
Jeg er svag, men Du er stærk
Jesus, hold mig på den rette vej
Jeg er tilfreds
Så længe jeg kan gå tæt på dig
Gå tættere på dig
Opfyld min bøn, Jesus
Du fortjener det kraftedeme!
Du fortjener ikke at være her!
-Du fortjener det kraftedeme! -Nedlukning bagest i kirken.
Indsat overfaldet med våben.
Skade i halsen.
Du har fået post.
Ikke mange af os forstår det…
JEG HAR VIRKELIG LAGT HOVEDET I BLØD DENNE JUL
"Kære Jeff, jeg er din største fan.
Jeg fandt kortet i en lokal butik.
Ret sejt, ikke?
Jeg læste i avisen, de prøvede at dræbe dig i fængslet.
Det fik mig til at grine.
De slår dig aldrig ihjel.
Du er som Michael Myers eller Freddy Krueger nu.
Jeffrey Dahmer vil aldrig dø. Kan du sende mig en autograf?
Jeg vedlægger en returkuvert.
God jul. Med venlig hilsen, Dave."
Tekster af: Charlotte Reeve