‎UN SERIAL NETFLIX
‎Unu-unu-șapte-doi-cinci-doi. Dahmer.
‎Unu-unu-nouă-nouă-patru-doi. Bryant.
‎Unu-unu-șase-șase-cinci-patru.
‎Am făcut o cerere ‎pentru două capsule de cianură
‎și o lamă de ras.
‎Verifici dacă au venit?
‎AI ÎNCREDERE ÎN DOMNUL
‎JEFFREY DAHMER
‎Dragul meu Jeff, prietenii mei cred ‎că sunt nebună că-ți scriu,
‎dar voiam să te salut.
‎Știi că se fac ‎costumații de Halloween după tine?
‎Trei băieți de la școală ‎au venit costumați ca tine
‎și lumea a luat-o razna.
‎Și s-a decis că anul viitor ‎nimeni nu se va mai costuma.
‎Au făcut și o carte ‎de benzi desenate despre tine.
‎Cred că e tare. Mereu mi-au plăcut ‎chestiile înfricoșătoare.
‎Îmi trimiți un desen sau ce crezi tu? ‎Și ți-am trimis cinci dolari.
‎Îți trimit mai mult dacă răspunzi. ‎Cel mai mare fan al tău, Alice.
‎BUNĂ, ALICE! MULȚUMESC! ‎CU DRAGOSTE, JEFF
‎Ați observat că arată ‎ca degetul mare al unui om?
‎Mă rog, așa arătau când terminam treaba.
‎Ba nu, mai degrabă așa.
‎Ești dubios ca dracul, omule.
‎Stai dracului jos!
‎Nu mi-a plăcut, băiete.
‎Fanilor mei le place.
‎Nu ești obligată să te întorci.
‎Poți rămâne la noi cât ai nevoie.
‎Nu voi fi povara nimănui ‎și cu asta am încheiat discuția.
‎- Dar, mamă, nu e… ‎- Am încheiat discuția. Dar îți mulțumesc.
‎Adu restul lucrurilor!
‎Nu se mai satură?
‎Ai răbdare, va apărea alt subiect curând.
‎Deschid eu.
‎Haide, mamă!
‎- Nu se poate, e o nebunie. ‎- Ce anume?
‎Mamă, nu poți sta aici și nu te las.
‎Adică… Doamne, încă simt mirosul!
‎Ce le-a făcut oamenilor ălora…
‎Moartea, crimele? Știu că le miroși și tu.
‎Dacă vrei să te încăpățânezi ‎și să nu recunoști, bine.
‎Dar nu minți! Nu așa m-ai învățat.
‎Și unde altundeva să mă duc?
‎Nu mi-aș permite nici dacă aș vrea.
‎- Lasă-mă să te ajut! ‎- Sandra, nu!
‎A luat destule din lumea asta.
‎N-o să-mi ia și casa. N-am să-i permit.
‎Atunci, promite-mi!
‎Dacă ți se face teamă, ‎du-te unde se duc ceilalți.
‎Știi unde se duc toți noaptea, nu?
‎Voi fi bine.
‎Promite-mi!
‎Bine! Promit. Dumnezeule!
‎Încetezi odată?
‎Te porți de parcă Jeff Dahmer o să apară ‎din senin ca să-mi facă felul.
‎E închis.
‎S-a dus de aici. Pe veci.
‎Bine, dar sună-mă, măcar.
‎Și te rog să te odihnești.
‎- Așa o să fac. ‎- Da?
‎Da.
‎Dacă-ți dau 20 de parai, ‎poți să-mi aduci ceva?
‎Ce pizda mă-sii e asta?
‎Oprește căcatul ăla, Dahmer!
‎Încerc să dorm!
‎CÂNTECELE ȘI SUNETELE BALENEI CU COCOAȘĂ
‎Dahmer, închide-l!
‎De ce? Încerc să adorm.
‎Oprește-l și dă-mi-l!
‎E al meu.
‎Nu poți să mi-l iei.
‎Dă-mi-l, sau ajungi la carceră.
‎Futu-i!
‎Cine spune că n-am voie să ascult?
‎Îți place, nu? ‎Sunete de oameni care sunt uciși?
‎Sunt sunete de balenă.
‎Mă liniștesc, mă ajută să dorm.
‎Nu pot stinge luminile aici.
‎Da? Bine.
‎Discută cu directorul!
‎L-am plătit! Nu poți să mi-l iei!
‎Du-te-n mă-ta!
‎- Trebuia să ajungi pe scaunul electric. ‎- Asta am cerut.
‎Dar mi-au dat 900 de ani.
‎Haide, omule!
‎O să fac rost de alte sunete de balene!
‎Taci dracului, Dahmer!
‎Taci în pizda mă-tii!
‎Dragă dnă Hughes.
‎îmi puteți da un autograf?
‎Am inclus un plic de retur timbrat, ‎pentru a vă fi cât mai simplu.
‎Vă mulțumesc. ‎Josh Mahoney, Champaign, Illinois.
‎Vă înțeleg furia, dnă Hughes,
‎dar procesele civile pot dura ani de zile.
‎Chiar dacă vom câștiga, ‎nu e clar câți bani vom primi
‎din partea orașului ‎sau a micilor tipografii
‎precum cea care a lansat ‎cartea de benzi desenate.
‎Dle Goldstein, nu fac asta pentru bani.
‎Banii nu-l vor aduce înapoi pe Tony.
‎E o carte malefică.
‎Făcută cu intenții malefice.
‎Cineva trebuie să plătească ‎și să răspundă pentru asta.
‎De acord.
‎Vreau să vă uitați la asta.
‎Tatăl lui Jeffrey Dahmer a scris o carte
‎și bănuiesc că se va vinde ‎mult mai bine decât niște benzi desenate.
‎I-am cunoscut pe Lionel și pe soția lui, ‎Shari, în timpul procesului.
‎Păreau oameni cumsecade.
‎Eu zic să nu dăm în judecată doar orașul, ‎ci și pe Dahmer și familia lui.
‎Putem intercepta banii ‎pe care îi câștigă din cărți,
‎filme, drepturi TV, interviuri plătite.
‎Chiar și micile donații pe care fanii ‎lui Dahmer i le trimit la închisoare.
‎Și există, am citit asta în presă.
‎Nu-l lăsăm să facă niciun ban!
‎Nu știu. Pare drept ‎să dăm în judecată orașul sau pe Dahmer.
‎Dar să-i atacăm familia? ‎După tot ce au trăit și ei?
‎Ar putea câștiga milioane.
‎Sigur, par oameni cumsecade,
‎dar nu cred ‎că va împărți banii ăia cu tine
‎sau cu familiile celorlalte victime. ‎Nu benevol, cu siguranță.
‎Așadar, ești pregătită pentru lupta asta?
‎„Analiza lui Lionel Dahmer ‎despre relația lui defectuoasă
‎cu fiul său, Jeffrey, e foarte neplăcut ‎de citit pentru un părinte.
‎Povestea unui tată ‎ar fi putut fi desconsiderată,
‎dacă durerea și disperarea ‎n-ar fi fost atât palpabile.
‎Cartea lui Lionel Dahmer ‎este atât de convingătoare…”
‎Vai, convingătoare!
‎„…fiindcă încearcă să arunce o privire ‎nu doar în sufletul fiului său,
‎ci și în propriul suflet.”
‎Dragul meu, e fantastic!
‎E binișor, cred.
‎Ce a zis impresarul?
‎Leonard? E entuziasmat. ‎E ‎The New York Times‎, totuși…
‎Dragul meu, e chiar…
‎E nemaipomenit. ‎Trebuie să ciocnim paharele, nu?
‎Pentru soțul meu, autor de succes!
‎Să nu exagerăm, scumpo!
‎Am revenit ‎alături de Lionel și Shari Dahmer.
‎Cartea lui Lionel‎, Povestea unui tată,
‎despre criminalul în serie Jeffrey Dahmer, ‎e pe cale să apară.
‎Lionel, în pauza comercială ai menționat ‎că există interes
‎pentru ecranizarea cărții?
‎- E posibil. ‎- Așa e.
‎Da, e o opțiune în contract.
‎Iar doi tipi, pe nume Ambler și Dickinson,
‎din Kansas City, vor să facă ‎un film de lungmetraj bazat…
‎- Dahmer, mișcă! ‎- …pe toată povestea.
‎Povestea unui tată.
‎- Scuze. Ce să fac? ‎- Povestea unui tată.
‎- Și ai cooperat. ‎- Da.
‎Tata e la televizor.
‎…are vreo idee ‎despre cine va juca rolurile voastre?
‎Nu știu.
‎Jon Voight, poate. Faye Dunaway.
‎Cum adică trebuie să-i dau profitul?
‎- Cum să facem asta? Nu avem profit. ‎- Într-un fel, asta e scăparea.
‎Cartea nu s-a vândut în cele 50.000 ‎de exemplare necesare pentru profit,
‎deci nu avem ce să plătim.
‎Dar dacă… va exista profit?
‎Atunci, judecătorul a decis ‎că familiile vor avea dreptul la profit.
‎- Vor și banii lui Jeff. ‎- Jeff nu are bani.
‎Câștigă 25 de cenți pe oră ‎lucrând în închisoare,
‎iar oamenii îi trimit donații.
‎Cu banii ăia își ia cafea și țigări.
‎Nu va mai putea. ‎Familiile vor avea dreptul la ei.
‎Doamne! Asta e chiar…
‎Înțeleg că oamenii suferă, serios.
‎Dar pe bune? Pentru 25 de cenți pe oră?
‎Cine anume…
‎Care anume face asta?
‎Toate familiile.
‎Alo?
‎- De ce nu vă întoarceți la voi în țară? ‎- ‎Alo?
‎Nimeni nu vă vrea aici! ‎Urcați pe un vapor și cărați-vă!
‎Relaxează-te!
‎Vreau doar să fac câteva poze.
‎Haide!
‎Vreau să-ți arăt ceva.
‎Trebuie să scăpăm de aici.
‎Știați de el!
‎Privește ce se întâmplă!
‎Ce faci?
‎De ce îl scoți din pozele noastre?
‎Nu-i vom mai rosti numele.
‎Nu vom mai vorbi despre ce s-a întâmplat
‎și nu-i vom mai rosti numele.
‎Băiețelul meu!
‎Astăzi ne-am adunat ‎să celebrăm îndrăzneala,
‎eroismul, hotărârea și curajul.
‎Curajul în fața pericolului
‎și a marilor îndoielilor.
‎Eroi.
‎Asta văd când mă uit în această sală.
‎Voi sunteți cei mai buni dintre noi.
‎Cetățeni obișnuiți, ‎ghidați în viață nu de recompensă,
‎ci de principii.
‎De dorința de a face ce e corect. ‎Și drept.
‎Când au apărut borfașii, ‎acești doi bărbați nu s-au clintit.
‎Iar noi le-am stat alături ‎și am luptat pentru ei
‎și pentru toți cei care poartă insigna,
‎ca o sfântă reamintire a faptului
‎că mereu avem grijă de ai noștri.
‎Înfruntând mari obstacole, ‎această femeie curajoasă s-a străduit
‎să-și protejeze comunitatea.
‎Cu o dârzenie nestrămutată,
‎în spiritul mărețului Milwaukee.
‎Mă bucur să chem pe scenă ‎laureata de acest an
‎a Premiului Meritul Cetățenesc…
‎Cu deosebită mândrie și onoare,
‎îi chem pe scenă pe laureații
‎Premiului Ofițerul Anului ‎de la Poliția Milwaukee.
‎Glenda Cleveland.
‎John Balcerzak și Joseph Gabrish.
‎Mulțumesc, dle. E un pas în direcția bună.
‎Sinceră să fiu, nu-mi găsesc cuvintele.
‎Eu…
‎Voi accepta acest premiu cu o condiție.
‎Că în viitor veți face mai mult.
‎Pentru acel băiat, Konerak,
‎și pentru celelalte victime.
‎Nu lăsați așa ceva să se repete.
‎Vom da în judecată orașul ‎la o instanță federală
‎pentru încălcarea dreptului fiului dvs. ‎la protecție egală.
‎Poliția avea datoria constituțională ‎de a vă proteja fiul și a eșuat.
‎Vom cere daune de zece milioane de dolari ‎pentru familia dvs.
‎Știu că nici această sumă de bani ‎nu vă va alina suferința
‎prin care treceți acum.
‎Dar transmite mesajul adecvat.
‎O astfel de sumă vă va ajuta ‎să duceți un trai mai liniștit.
‎Vor da în judecată orașul ‎pentru zece milioane de dolari.
‎Înțeleg că vor licita ‎bunurile lui Jeffrey Dahmer
‎și mă voi asigura că întreaga sumă ‎va ajunge la familiile victimelor.
‎Asta înseamnă, desigur, și familia dvs.
‎Aici, Kolak, Luk,
‎aici ai tot ce-ți place…
‎toată familia ta,
‎prietenii tăi,
‎toți suntem aici cu tine, Luk.
‎Avem niște pastramă pentru tine
‎și tocană de porc…
‎chiar și prăjiturile care-ți plac, Luk…
‎Taci!
‎Ajutor!
‎Lasă-l jos!
‎Ajutor!
‎…veți adora acest produs.
‎Practic, îl puneți direct peste umeri
‎și îl puteți folosi drept rucsac.
‎Nu există nimic asemănător. ‎E extrem de ușor de folosit.
‎E disponibil la prețul de…
‎- Mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎Te-am mai văzut în clădire.
‎Dana. Stau la 201, la capătul holului.
‎Mă bucur să te cunosc, în sfârșit. ‎Eu sunt Glenda.
‎Am citit în presă ‎că ai încercat să-l ajuți pe băiat.
‎Ai încercat să faci o faptă bună.
‎Da, dar la ce bun, până la urmă?
‎Tot nu putem dormi în patul nostru.
‎Ai coșmaruri?
‎Și eu, dar aici venim ‎pentru a ne liniști, nu?
‎I-am spus fetei mele
‎că o să vin aici dacă mi se face frică.
‎I-am zis: „Sunt bine, Sandra. ‎Nu-ți face griji pentru mine.
‎N-o să mă mai afecteze.”
‎Dar încă e în mintea mea. ‎Nu pot să-l scot.
‎Am artrită rea de tot la ambii genunchi.
‎Detest să urc și să cobor pe scări.
‎Dar când trebuie să duc gunoiul, ‎urc la etajul trei,
‎cobor în hol și merg până la alee,
‎ca să nu trec ‎pe lângă apartamentul nenorocitului....
‎Când mai ai gunoi de dus, ‎lasă-l în fața ușii tale.
‎Frumos din partea ta, Glenda, ‎dar nu e nevoie.
‎Ba da. Trebuie să avem grijă ‎unii de alții.
‎Bine.
‎Lasă-mă naibii în pace, iubito!
‎Alo?
‎Zece milioane de dolari? ‎Gălbejitul naibii!
‎N-ar fi mai bine ‎să te cari pe un câmp de orez?
‎Scuzați-mă!
‎Mă puteți asculta, vă rog?
‎Îmi pare rău, ‎dar, din motive ce țin de siguranță,
‎mi s-a spus că nu mai pot permite ‎locatarilor să doarmă în hol.
‎Dar, după ce am discutat ‎cu proprietarii clădirii,
‎pentru cei care doresc să rămână, ‎mă bucur să vă informez
‎că chiria va fi redusă cu 25%.
‎Iar cei care vor să întrerupă contractul ‎de închiriere nu vor fi penalizați.
‎Mulțumesc.
‎Fiți amabil, ‎mă numesc Glenda Cleveland și…
‎Știu cine sunteți. ‎E o plăcere să vă cunosc.
‎Eu sunt George Hecker. ‎Am ajutat familia să vină aici din Laos.
‎Nu i-au găsit tot corpul, ci doar părți.
‎A durat ceva timp, ‎dar am strâns banii necesari pentru asta.
‎Arhiepiscopia a contribuit pentru sicriu, ‎ca să avem o înmormântare cum se cuvine.
‎Mă întrebam dacă aș putea…
‎Ea e mama băiatului?
‎Da.
‎Nu vreau să…
‎Poate aș putea vorbi cu tatăl lui?
‎Desigur.
‎Îmi cer scuze.
‎Dle Sinthasomphone,
‎sunt Glenda Cleveland.
‎Eu am sunat la poliție ‎în legătură cu fiul dvs.
‎Locuiesc în aceeași clădire.
‎Îmi…
‎Îmi pare foarte rău…
‎Știam că e ceva în neregulă.
‎Și n-ar fi trebuit să am încredere ‎în polițiști când au spus că totul e bine.
‎Pentru că nu era.
‎E în regulă.
‎Ba nu e.
‎Fiecare face atât cât se poate face.
‎Bună! Am venit s-o văd ‎pe Catherine Dahmer.
‎Deci filmul nu se mai face.
‎Producătorii s-au răzgândit, presupun.
‎Nici nu știu ‎dacă a fost o idee bună, oricum.
‎Dar nu mi-am dorit ‎decât să-i ajut pe ceilalți părinți
‎să fie atenți la semnalele de alarmă.
‎Ei bine…
‎Aș fi vrut ca Raquel Welch ‎să joace rolul tău, mamă.
‎Ți-a plăcut mereu.
‎Și ar fi fost bună.
‎Te-a iubit cu adevărat, mamă. ‎În felul lui.
‎Iar tu te-ai străduit cu el.
‎Cât ar fi putut oricine.
‎Mie îmi ești o mamă bună, desigur.
‎Bine.
‎Mă întorc mâine, bine?
‎Da, așa e tare de tot!
‎Încă una.
‎Ce faceți aici?
‎- Nimic. Ne amuzam. ‎- Vă amuzați?
‎- Sandra, calmează-te! ‎- Nu e un parc de distracții.
‎- E casa mamei. ‎- Hei!
‎Suntem pe trotuar, e proprietate publică. ‎Putem face poze.
‎Ce faci…
‎Ce pizda mă-sii? ‎N-aveai dreptul să faci asta!
‎Aici au fost uciși oameni!
‎Pricepeți asta?
‎Plecați acasă! Plecați!
‎Scuze, mamă. ‎Nu trebuia să-mi pierd cumpătul.
‎Hai să ducem copilul în casă!
‎E în regulă.
‎Jeff, una dintre întrebările ‎din cartea tatălui tău
‎e când a început totul?
‎Mi se pare sau chiar s-a îngrășat?
‎Da, așa pare. ‎Cred că mănâncă binișor în închisoare.
‎…o cale fără întoarcere?
‎Cred că a fost pe la 14 sau 15 ani.
‎Am început să am…
‎să am gânduri obsesive…
‎gânduri despre…
‎violență combinată cu sex.
‎Actul de a ucide te atrăgea?
‎Sau ce se întâmpla după crimă?
‎Nu, crima era ‎doar un mijloc de a-mi atinge scopul.
‎Era cea mai puțin satisfăcătoare…
‎Nu vreau să vă uitați la așa ceva aici!
‎Închide-l!
‎De asta am încercat
‎să creez zombi vii
‎cu acid clorhidric și burghiul.
‎Unul dintre experimentele eșuate ‎de a crea un zombi viu
‎a fost făcut pe acest băiat de 14 ani.
‎Jeffrey i-a făcut o gaură în cap ‎și a turnat acid.
‎O tentativă rudimentară de lobotomie, ‎căreia nu i-a supraviețuit nicio victimă.
‎Te simți bine, mamă?
‎Nu e în regulă.
‎Nu știu de ce e invitat ‎la posturi naționale
‎ca să-și spună versiunea.
‎Te înțeleg, dar, dacă am înțelege ‎ce l-a motivat, am putea…
‎M-am săturat!
‎Să trăiesc în umbra lui…
‎- Nu e o poveste de Halloween. ‎- Știu.
‎E vorba de viața mea. Și eu…
‎Cine e?
‎Poliția.
‎Da?
‎- Glenda Cleveland? ‎- Da.
‎Putem intra?
‎Nu, nu puteți.
‎Administratorul ne-a spus ‎că Sandra Smith e aici. E fiica dvs.?
‎Eu sunt Sandra Smith.
‎Ai dreptul să nu declari nimic.
‎Nu am făcut nimic.
‎- De ce o arestați? ‎- Liniștiți-vă!
‎Un bărbat a făcut o reclamație. Fiica dvs. ‎l-a atacat și i-a distrus camera.
‎- Va depune plângere. ‎- Acel tânăr ne încălca proprietatea.
‎Fiica dvs. l-a atacat?
‎La ce secție o duceți?
‎- Districtul Unu de pe strada… ‎- Știu unde e.
‎Ai văzut? Se licitează ‎toate lucrurile lui Jeffrey Dahmer.
‎'Neața, Rita!
‎Cum ar fi? Cranii și chestii?
‎Vreau burghiul cu care făcea zombi.
‎'Neața, șefu'!
‎Rita, sună-l pe Dean Reynolds ‎de la Lucrări publice!
‎Oricare ar fi suma, ‎eu îți spun că dau o sută de mii mai mult.
‎Clar?
‎Dar primesc toate obiectele. Bine?
‎Da, acolo!
‎Asta e tot?
‎Ia te uită!
‎Lasă aia jos acum! ‎E proprietatea mea, dobitocule!
‎Nu te holba așa la mine!
‎Reprezentantul sindicatului tău ‎mi-e prieten.
‎Te las pe drumuri, căcănarule!
‎Îngropați tot căcatul ăsta!
‎Judecătorul a respins acuzația ‎că poliția avea datoria constituțională
‎de a vă proteja fiul.
‎Dar orașul e de acord cu o înțelegere,
‎recunoscând că i-au încălcat dreptul ‎la protecție egală în temeiul legii.
‎Suma nu e ce ne doream.
‎Oferă 800.000 de dolari.
‎Dar e sfatul meu să acceptați.
‎Astfel, vă puteți continua viața ‎și vă puteți reface.
‎Sunt Joe Zilber. Nu mă cunoașteți.
‎Știu că banii obținuți din licitație ‎erau pentru familiile victimelor,
‎dar n-am suportat ideea
‎ca acele lucruri să devină ‎lucruri de colecționat.
‎Așa că am plătit ceva mai mult ‎și m-am asigurat că totul a fost distrus.
‎Asta e partea familiei dvs.
‎Am împărțit totul la 11 familii.
‎Treizeci și două de mii.
‎Alo?
‎De ce nu-ți iei cei 850.000 ‎și nu te urci naibii într-un avion,
‎până înapoi în jungla ta de căcat?
‎Dacă mai suni vreodată, o să-ți pară rău!
‎Ce faceți?
‎Salutare, sergent!
‎Credeam că ați plecat.
‎- Acum încheiem. ‎- Am dat un telefon.
‎Noapte bună!
‎Așadar, Kareem,
‎ce-ai mai făcut de la ultima discuție?
‎Bine, presupun.
‎Arăți bine.
‎Da.
‎De când am fost testat pozitiv, ‎m-am separat de oameni.
‎Nu mai ies în oraș.
‎Nu ies în cluburi.
‎Nu-mi vizitez prietenii.
‎Nici măcar familia.
‎Nu știu.
‎Mă simt…
‎rușinat.
‎E greu să fiu în preajma oamenilor.
‎E prea dureros.
‎Ron!
‎Înțeleg ce simți.
‎- Nu mă aburi! ‎- Nu te aburesc.
‎Crede-mă.
‎Chiar înțeleg.
‎Nu te poți ascunde în apartament pe veci.
‎Mai devreme sau mai târziu, ‎va trebui să-ți înfrunți temerile
‎și să reîncepi să trăiești.
‎Glenda!
‎Dle Princewill.
‎Bună!
‎Vei primi o notificare oficială,
‎dar vreau să te anunț ‎că primăria va cumpăra clădirea
‎pentru a fi demolată.
‎Demolată? Deci ne evacuează?
‎Vor aloca fonduri ‎pentru mutarea tuturor locatarilor.
‎Dar da, va trebui să te muți.
‎Cât timp mai avem?
‎Șaizeci de zile.
‎Și ce o să facă aici?
‎Nu știu. Am auzit ceva despre un parc.
‎Ar trebui să facă un fel monument,
‎pentru ca oamenii să nu uite de victime.
‎Ceva care să le cinstească amintirea.
‎Măcar atât ar putea să facă.
‎Am să le spun.
‎Îmi pare rău, Glenda.
‎Pentru tot.
‎Mulțumesc.
‎Ești un om bun, dle Princewill.
‎DOUĂ LUNI MAI TÂRZIU
‎Eu sunt slab, dar Tu ești puternic
‎Iisuse, ferește-mă de orice greșeală
‎Voi fi mulțumit cât timp
‎Voi putea merge alături de Domnul
‎Cât mai aproape de Domnul
‎Iisus este calea mea
‎O meriți, jigodie!
‎O meriți, futu-te!
‎Nu meriți să trăiești!
‎- Ai meritat-o! ‎- Izolare în spatele capelei.
‎Un deținut a fost atacat cu o armă.
‎Rană în zona gâtului.
‎Corespondența.
‎Dar puțini dintre noi înțeleg.
‎N-a fost niciodată nici destul timp, ‎nici echipament potrivit.
‎În cele din urmă, am încercat să uităm.
‎Ne-am concentrat pe alte lucruri
‎și, mai presus de toate, ‎ne-am ținut tricoul pe noi.
‎De fapt, nu e o promisiune greu de ținut.
‎Nu mai este.
‎Ai nevoie de doar trei lucruri.
‎Cunoștințe,
‎dorință și echipament potrivit.
‎În următoarele 20 de minute, vă vom arăta
‎cum arată un curs de ridicat greutăți ‎la colegiu.
‎E conceput să ofere echilibru ‎între o musculatură proporționată
‎și o inimă mai puternică.
‎Va fi nevoie de circa 30 de minute, ‎trei zile pe săptămână.
‎Luni, miercuri și vineri.
‎Dragă Jeff, sunt cel mai mare fan al tău.
‎Am găsit felicitarea asta la un bazar.
‎E tare, nu?
‎Am citit că au încercat ‎să te omoare în închisoare.
‎Mi-a venit să râd.
‎Nu te vor ucide niciodată.
‎Acum ești ca Michael Myers ‎sau Freddy Krueger.
‎Jeffrey Dahmer nu va muri niciodată. ‎Îmi poți trimite un autograf?
‎Am inclus un plic de retur.
‎Crăciun fericit! Cu drag, Dave.
‎Subtitrarea: Marian Mangalagiu