EN NETFLIX-SERIE
COLUMBIA FENGSEL
Én-én-sju-to-fem-to. Dahmer.
TILLIT TIL HERREN GIR DEG STYRKE
Én-én-ni-ni-fire-to. Bryant.
Én-én-seks-seks-fem-fire.
Hei, jeg ba om to cyanidkapsler og et barberblad.
Kan du sjekke det for meg?
Kjære Jeff, vennene mine tror jeg er gal fordi jeg skriver til deg,
men jeg ville si hei.
Vet du at du er et halloween-kostyme nå?
Tre gutter på skolen gikk som deg på halloween,
og alle friket ut.
Nå får ingen kle seg ut til neste år.
De lagde en tegneserie om deg.
Det er kult. Jeg har alltid likt skumle ting.
Kan du sende meg en tegning eller noe? Og jeg sendte deg fem dollar.
Jeg sender mer om du skriver tilbake. Din største fan, Alice.
HEI, ALICE! TAKK!! KLEM, JEFF
Har dere sett at disse ligner en tommel?
Sånn så de ut når jeg var ferdig med dem.
Nei, faktisk, mer som dette.
Du er en jævla frik.
Sett deg ned!
Jeg liker ikke det.
Det gjør fansen min.
Du må ikke dra tilbake dit. Du kan bo hos oss så lenge du vil.
Hva? Jeg vil ikke være en byrde for noen, det er avgjort.
-Men, mamma, det… -Det er avgjort. Men takk.
Hent resten av tingene.
Kommer de til å gi seg?
Gi det tid. Noe annet vil skje.
Jeg gjør det.
Kom igjen, mamma.
ADVARSEL RETTSMEDISINSK ENHET
-Nei, dette er sinnssykt. -Hva?
Du kan ikke være her.
Herregud, jeg lukte det ennå.
Det han gjorde mot dem…
Døden, drapene? Jeg vet at du også lukter det.
Hvis du vil være sta og ikke innrømme det, ok.
Men ikke lyv. Du lærte meg bedre.
Hvor skal jeg dra?
Jeg har ikke råd til det.
-La meg hjelpe deg. -Sandra, nei.
Han har tatt nok fra denne verden.
Han tar ikke hjemmet mitt. Han får ikke gjøre det.
Lov meg dette. Hvis du blir redd, gå dit de andre går.
Du vet hvor de andre går om natten, sant?
Det går bra.
-Lov meg. -Ok! Jeg lover. Herregud.
Kan du gi deg?
Du oppfører deg som om Jeff Dahmer skal hoppe ut av skyggene.
Han er fengslet. Borte. For alltid.
Ring meg i det minste.
Og hvil deg litt.
-Ja. -Ok?
Det skal jeg.
Hei!
Hvis jeg gir deg 20 dollar, kan du skaffe meg noe?
Hva faen er det?
Slå av den jævla dritten, Dahmer!
KNØLHVALENS SANGER OG LYDER
Dahmer, slå den av!
-Hvorfor? Jeg prøvde bare å sove. -Slå den av, og gi den til meg!
Den er min.
Du kan ikke ta den.
Gi meg den, ellers blir det hullet.
Faen.
Hvem sier at jeg ikke kan ha den?
Liker du det? Lyden av at folk blir drept?
Det er hvallyder.
De er beroligende. Det hjelper med søvn. Jeg kan ikke skru av lyset her.
Jaså? Ta det opp med direktøren.
-Jeg betalte for den! Ikke ta den! -Faen ta deg.
-Du burde fått den elektriske stolen. -Jeg ba om den.
De ga meg 900 år i stedet.
Kom igjen.
Jeg skaffer bare mer hvallyder.
Hold kjeft, Dahmer!
Hold kjeft, for faen!
Kjære Ms. Hughes. Kan du signere denne for meg?
Jeg har lagt ved en returkonvolutt med porto.
Takk. Josh Mahoney, Champaign i Illinois.
Jeg forstår at du er sint, men sivile søksmål kan ta flere år.
Om vi vinner, er det uklart hvor mye penger vi får
fra byen eller de små forlagene, som det som ga ut tegneserien.
Mr. Goldstein, jeg gjør ikke dette for penger.
Ingen sum får Tony tilbake.
Dette er en ond bok.
Ondskap, med ond hensikt.
Noen må betale for dette og stilles til ansvar.
Jeg er enig.
Jeg vil at du skal se på dette.
Jeffrey Dahmers far har skrevet en bok,
og jeg antar at den vil selge flere eksemplarer enn en tegneserie.
Jeg ble litt kjent med Lionel og kona Shari under rettssaken.
De virket hyggelige.
I tillegg til å saksøke byen, foreslår jeg at vi går etter Dahmer og familien hans.
Vi tar pengene de kan tjene på bøker, film, TV-rettigheter og intervjuer.
Til og med de små donasjonene som Dahmers fans sender ham.
De gjør det. Jeg leste om det i avisen. Ikke la ham tjene et rødt øre.
Jeg vet ikke. Å saksøke byen og gå etter Dahmer, det føles riktig.
Men å gå etter familien hans etter alt de har vært gjennom?
De kan tjene millioner.
De er kanskje anstendige mennesker,
men jeg tror ikke han vil dele pengene med deg
eller noen av ofrenes familier. Ikke frivillig.
Vil du ta denne kampen?
"Lionel Dahmers analyse av hans vanskelige forhold
til sønnen, Jeffrey, er ubehagelig for en forelder å lese.
Man kunne ignorert A Father's Story
om det ikke var for den håndgripelige fortvilelsen som ligger i teksten.
Det som gjør teksten så fengslende…"
Å, "fengslende".
"…er at han ikke bare prøver å analysere sønnens sjel,
men også sin egen."
-Å, kjære. Dette er fantastisk. -Det er ganske bra, tror jeg.
Hva sier agenten din?
Leonard? Han er glad. Ja, det er New York Times.
Å, skatt, dette er en…
Dette er fantastisk. Dette fortjener en skål.
Til mannen min, den bestselgende forfatteren.
La oss ikke ta gleden på forhånd, skatt.
Vi er tilbake med Lionel og Shari Dahmer.
Boken hans, A Father's Story,
om seriemorderen Jeffrey Dahmer kommer snart for salg.
Lionel, i pausen nevnte du at det var interesse for
å gjøre boken til en film?
-Det er mulig. -Det er det. Det heter en opsjon.
Det er et par karer, Ambler og Dickinson,
i Kansas City som vil lage en spillefilm…
-Hei, Dahmer. Kom igjen. -…av hele historien.
A Father's Story.
-Beklager. Hva skal jeg gjøre? -A Father's Story.
-Og du samarbeidet. -Ja.
Pappa er på TV.
Har du noen ideer om hvem som kan spille dere to?
Jeg vet ikke.
Jon Voight, kanskje. Faye Dunaway.
Må jeg betale ham pengene jeg tjener? Hvordan? Jeg har ikke tjent noe.
Vel, på en måte er det positivt.
Boken har ikke solgt nok til å gi en fortjeneste,
det er ingenting å betale.
Men hvis den gjør det?
Ja, dommeren sa at familiene skal ha den fortjenesten.
-De går etter Jeffs penger også. -Jeff har ingen penger.
Han tjener 25 cent i timen i fengselet, og folk sender ham penger.
Han kjøper kaffe og sigaretter for dem.
Han kan ikke det lenger. Familiene har rett til dem.
Herregud. Det er bare… Det er…
Jeg forstår at folk lider. Jeg gjør det. Men seriøst? Tjuefem cent?
Hvem er det…
Hvem av dem er det?
Det er alle familiene.
Hallo?
-Dra tilbake dit du kom fra. Hallo?
Ingen vil ha deg her! Sett deg på en båt og dra tilbake!
Slapp av.
Jeg vil bare ta noen bilder.
Kom igjen.
Jeg vil vise deg noe.
Vi må komme oss vekk herfra.
Dere visste om ham!
Se hva som skjer.
Hva gjør du?
Hvorfor klipper du ham vekk?
Vi sier ikke navnet hans lenger.
Vi snakker ikke om det som skjedde,
og vi sier ikke navnet hans.
Ungen min.
I dag er vi samlet for å feire mot,
dristighet, besluttsomhet og eksemplarisk tapperhet.
Mot i møte med fare,
i møte med uvisshet.
Helter.
Det er det jeg ser i dette rommet.
Dere representerer de beste av oss.
Borgere, ikke motivert av belønning,
men av prinsipper.
Av å gjøre det rette og rettskafne.
Da mobben kom, holdt de sin posisjon.
Vi sto ved deres side og kjempet for dem, og for alle som tjenestegjør,
det minner oss på
at vi tar vare på våre egne.
Denne modige kvinnen møtte på hindringer, men ga ikke opp
da hun ville beskytte andre.
Hun viste sterk besluttsomhet,
hun eksemplifiserte Milwaukees ånd.
Det er med glede at jeg presenterer årets mottaker av Citizen Merit-prisen…
Det er med stor stolthet og ære
at jeg presenterer mottakerne
av politiforeningens pris for årets betjenter.
Glenda Cleveland.
John Balcerzak og Joseph Gabrish.
Takk. Dette er et skritt i riktig retning.
Helt ærlig, jeg mangler ord.
Jeg bare…
Jeg tar imot prisen på én betingelse.
At dere forbedrer dere.
Denne er for Konerak-gutten og for alle de andre ofrene.
Ikke la dette skje igjen.
Vi har til hensikt å saksøke byen
for å ha brutt din sønns rett til beskyttelse.
Politiet hadde en konstitusjonell plikt til å beskytte sønnen din, de mislyktes.
Vi søker ti millioner dollar i erstatning.
Jeg vet at det beløpet ikke letter smerten dere føler nå.
Men det sender et signal.
Et slikt beløp vil gjøre livet lettere.
De vil saksøke byen for ti millioner dollar.
De skal auksjonere bort Jeffrey Dahmers eiendeler.
Jeg skal sørge for at 100 % av inntektene går til ofrene.
Det inkluderer familien deres.
Her, Kolak, Luk.
Her er favorittene dine.
Hele familien din,
vennene dine,
vi er alle med deg, Luk.
Vi har tørket kjøtt til deg
og en gryterett,
selv kakene du liker, Luk.
Hold kjeft!
Hjelp!
Legg den ned!
Hjelp!
…du kommer til å elske dette produktet. Du draperer den over skuldrene,
bruk den som en ryggsekk.
Den er helt unik. Enkel å bruke, og det er enkelt for deg.
Den har en lav pris…
-Takk. -Ingen årsak.
Jeg har sett deg før.
Dana. 201, enden av gangen.
Det er hyggelig å endelig møte deg. Glenda.
Jeg leste om deg, du prøvde å hjelpe.
Det var en fin ting du prøvde å gjøre.
Ja, men hva fikk vi igjen for det?
Vi klarer ikke å sove i sengene våre.
Har du mareritt?
Jeg også, men vi kommer hit for å støtte hverandre.
Jeg sa det til datteren min. "Jeg går ned hvis jeg blir redd."
Jeg sa: "Det går bra. Ikke vær bekymret. Han knekker meg ikke."
Men han er i nervene mine, i hjernen min. Det stopper ikke.
Jeg har leddgikt. Begge knærne.
Jeg hater å gå opp og ned trappene.
Men når jeg må ut med søppelet, går jeg opp til tredje,
ned gangen og ut til smuget,
bare så jeg slipper å gå forbi den jævelens leilighet.
Sett søppelet utenfor døren neste gang.
-Takk, men det er ikke nødvendig. -Vi må passe på hverandre.
Ok.
Kom deg av, kom deg av, for faen.
Hallo?
Ti millioner dollar? Din jævla guling.
Slutt å bry deg, stikk tilbake til rismarkene.
Unnskyld meg.
Unnskyld meg, alle sammen.
Kan jeg få oppmerksomhet?
Beklager, av sikkerhetsmessige grunner
kan dere ikke sove i lobbyen lenger.
Men etter å ha snakket med eierne av bygningen,
for de som ønsker å bli værende
blir leien redusert med 25 %.
Det vil ikke bli pålagt gebyrer for de som vil si opp leien.
Takk.
Unnskyld. Jeg heter Glenda Cleveland, og…
Jeg vet hvem du er. Det er en glede å møte deg.
Jeg er George Hecker. Jeg hjalp familien hit fra Laos.
De fant aldri en hel kropp. Bare deler.
Det tok en stund, men vi samlet inn penger til dette.
Erkebispedømmet betalte for kisten så vi kunne ha en minnegudstjeneste.
Jeg lurte på om jeg kunne…
Er det guttens mor?
-Ja. -Jeg vil ikke…
Kan jeg snakke med faren hans?
Ja visst.
Unnskyld meg.
Mr. Sinthasomphone,
jeg heter Glenda Cleveland.
Jeg ringte politiet angående sønnen din.
Jeg bor i bygningen.
Jeg er…
Jeg er så lei meg.
Jeg visste at noe var galt.
Jeg burde aldri ha stolt på politiet da de sa at alt var i orden.
Det var ikke det.
Det går bra.
Nei. Det gjør ikke det.
Man gjør alt man kan.
Hei. Jeg skal treffe Catherine Dahmer.
Det blir ikke noen film.
Produsentene fikk kalde føtter.
Jeg vet ikke om det var en god idé.
Jeg ville bare hjelpe andre foreldre
med å se etter faresignal.
Vel…
Raquel Welch skulle ha spilt deg.
Jeg vet at du liker henne.
Hun hadde vært flink.
Han elsket deg virkelig. På sin egen måte.
Og du gjorde ditt beste.
Det beste mulige.
Du er en god mor for meg.
Ok.
Jeg kommer tilbake i morgen.
Ja, det er så sykt.
Ett til.
Hva driver dere med?
-Vi hadde det bare litt gøy. -Gøy?
-Rolig. -Dette er ikke en fornøyelsespark.
-Det er mammas hjem. -Hei.
Vi er på fortauet, offentlig eiendom. Vi kan ta bilder.
Hei, hva er det…
Hva faen? Du hadde ingen rett til det!
Folk ble drept her inne!
Forstår du det?
Gå hjem. Stikk!
Jeg skulle ikke ha mistet besinnelsen.
Kom. La oss få babyen inn i huset.
Det går bra.
Jeff, et av spørsmålene faren din stiller i boka
er når begynte det å gå galt?
Har han gått opp i vekt?
Ja, det ser sånn ut. Han spiser nok godt i fengselet.
…ikke kom tilbake fra?
Jeg var 14 eller 15.
Jeg begynte
å ha besettende
tanker om
vold blandet med sex.
Ble du tent av å drepe?
Eller skjedde det etter drapene?
Nei, jeg drepte bare for å oppnå noe annet.
Det var det minst tilfredsstillende…
Ikke se på det i dette huset!
Skru TV-en av.
Det var derfor jeg prøvde
å skape levende zombier
med saltsyre og drillen.
Et av de mislykkede eksperimentene ble utført på denne 14 år gamle gutten.
Jeffrey boret et hull i hodet hans og helte i syre.
Et forsøk på lobotomi som ingen av ofrene overlevde.
Går det bra, mamma?
Det er ikke riktig.
Hvorfor får han fortelle sin historie på TV?
Jeg forstår, men om vi kan forstå hva som motiverte ham, så kan vi…
Jeg har fått nok!
Å leve i skyggen hans…
-Det er ikke en halloween-historie. -Jeg vet det.
Dette er livet mitt, og jeg…
-Hvem er det? -Det er politiet.
Ja?
-Glenda Cleveland? -Ja.
-Kan vi komme inn? -Nei.
Utleieren sier at Sandra Smith er her. Er hun datteren din?
Jeg er Sandra Smith.
-Du har rett til å tie. -Jeg har ikke gjort noe.
-Hvorfor arresterer dere henne? -Rolig.
En mann klaget på henne. Hun angrep ham og ødela kameraet hans.
-Han anmelder det. -Det var eiendomskrenkelse.
Overfalt datteren din ham?
Hvilken stasjon drar dere til?
-Distrikt én på State Street… -Jeg vet hvor det er.
Sett dette? De auksjonerer bort tingene til Jeffrey Dahmer.
God morgen.
Hva da? Skaller og sånt?
Ja, jeg vil ha den drillen han lagde zombiene med.
God morgen, sjef.
Rita, ring Dean Reynolds ved Public Works.
Uansett hva det nummeret er, jeg legger 100 000 på toppen. Ok?
Men jeg får absolutt alt. Ok?
Ja, akkurat der!
Er det alt?
Oi, se her.
Legg den ned. Jeg eier alt dette, din drittsekk!
Ikke se sånn på meg.
Jeg kjenner fagforeningsrepresentanten. Jeg får deg sparket, din drittsekk!
Begrav det, for faen!
Dommeren avviste at politiet hadde en konstitusjonell plikt
til å beskytte sønnen din.
Men byen har inngått forlik,
de innrømmet at de krenket hans rett til lik beskyttelse.
Beløpet er mindre. De tilbyr 850 000.
Jeg råder dere til å ta imot det.
Da kan dere gå videre med helbredelsesprosessen.
Jeg er Joe Zilber. Du kjenner ikke meg.
Jeg vet at inntektene fra auksjonen skulle gå til ofrene,
men jeg klarte ikke tanken på at tingene skulle bli samlegjenstander.
Så jeg betalte litt mer og sørget for at alt ble ødelagt.
Dette er din del.
Fordelt på elleve familier.
Trettito tusen.
Hallo?
Hvorfor tar du ikke de 850 000 og setter deg på et fly?
Dra tilbake til jungelen, din skråøyde drittsekk!
Ring aldri hit igjen, ellers vil du angre!
-Hva gjør dere to? -Hei, overkonstabel.
Er ikke skiftet over?
-Vi gjør oss ferdige. -Tar en telefon.
God natt.
Så, Kareem,
hvordan har du hatt det siden sist?
Ok, antar jeg.
Du ser sunn ut.
Ja.
Siden jeg testet positivt har jeg skjermet meg fra folk.
Jeg går ikke ut lenger.
Ikke til klubben.
Besøker ikke venner.
Ikke familien heller.
Jeg vet ikke.
Jeg føler meg
så skamfull.
Det er vanskelig å være med folk.
Det gjør for vondt.
Ron!
Jeg forstår hva du føler.
-Ikke kødd med meg. -Jeg gjør ikke det.
Tro meg.
Jeg forstår.
Du kan ikke gjemme deg for alltid.
Før eller senere
må du møte frykten
og begynne å leve igjen.
Glenda.
Mr. Princewill.
Hei. Du får det skriftlig,
men jeg ville fortelle deg at byen kjøper bygningen,
den skal rives.
Rives? Så de kaster oss ut?
De dekker flytteutgiftene til alle leietakerne.
Men ja, du må flytte.
-Hvor lenge har vi på oss? -Seksti dager.
Hva skal de erstatte den med?
Vet ikke. Kanskje en park.
De burde bygge et minnesmerke her, så folk ikke glemmer ofrene.
Noe som vil hedre deres minne.
Det det minste de kan gjøre.
Jeg skal si det til dem.
Unnskyld, Glenda.
For alt.
Takk.
Du er en god mann, Mr. Princewill.
TO MÅNEDER SENERE
Jeg er svak, men du er sterk
Jesus, hold min sti ren
Jeg er glad så lenge
Jeg får gå ved siden av deg
Jeg går nær deg
Gi meg det, Jesus, det er min bønn
Du fortjener det, for faen!
Du fortjener det!
Du fortjener ikke å være her!
-Du fortjener det! -Lås kapellet.
Våpenangrep på en innsatt.
Nakkeskade.
Post til deg.
Ikke så mange forstår det.
Det var aldri nok tid, aldri riktig utstyr.
GUD ELSKER DEG
Til slutt prøvde vi å glemme det.
Man konsentrerer seg om andre ting,
sørget for at vi hadde på oss skjorta.
Det er ikke et vanskelig løfte å holde.
Ikke nå lenger.
Alt du trenger er tre ting.
Kunnskap,
begjær og riktig utstyr.
I de neste 20 minuttene får du se
et vektløftingskurs på college.
Det er satt sammen for å gi proporsjonal muskulatur
og et sterkere hjerte.
Det vil kreve 30 minutter av din tid, tre dager i uka.
Mandag, onsdag og fredag.
Kjære Jeff, jeg er din største fan.
Jeg fant dette kortet i butikken.
Ganske kult, hva?
Jeg leste at de prøvde å drepe deg i fengsel.
Det fikk meg til å le. De dreper deg aldri.
Du er som Michael Myers eller Freddy Krueger nå.
Jeffrey Dahmer dør aldri. Kan du sende meg en autograf?
Vedlagt er en returkonvolutt. God Jul. Kjærlig hilsen, Dave.
Tekst: Anya Bratberg