NETFLIXOVA SERIJA
Broj 117252. Dahmer.
VJERUJ U BOGA I DAT ĆE TI SNAGU
Broj 119942. Bryant.
Broj 116654.
Hej. Zatražio sam dvije kapsule cijanida i žilet.
Možete li to provjeriti?
VJERUJ U BOGA
Dragi Jeffe, moji prijatelji misle da sam luda što ti pišem,
ali želim te pozdraviti.
Znaš li da si postao kostim za Noć vještica?
Tri tipa iz moje škole došli su maskirani kao ti
i svi su pošizili zbog toga.
Sad kažu da se dogodine nitko neće smjeti maskirati.
Znaš li da su napravili strip o tebi?
Meni je fora. Oduvijek mi se sviđaju jezive stvari.
Hoćeš li mi poslati crtež ili nešto drugo?
Šaljem ti pet dolara.
Poslat ću ti još ako mi odgovoriš. Tvoja najveća obožavateljica Alice.
BOK, ALICE! HVALA!! S LJUBAVLJU, JEFF
Izgleda li vam ovo kao ljudski palac?
Tako su izgledali kad sam ih obradio.
Ne. Zapravo, prije su izgledali ovako.
Kakva si ti nakaza, čovječe!
Sjedni, bijelče!
Ne volim to, sinko.
Moji obožavatelji vole.
Ne moraš se vratiti onamo.
Možeš ostati kod nas koliko god želiš.
Ne. Ne želim nikomu biti teret i točka.
-Ali, mama, nisi… -Nema rasprave. Ali hvala ti.
Donesi ostale stvari.
Hoće li ikad odustati?
Pričekaj. Iskrsnut će nešto drugo.
Ja ću.
Hajde, mama.
-Ne mogu, žao mi je. Ovo je suludo. -Što?
Mama, ne možeš živjeti ovdje. Ne dopuštam ti.
Mislim… O, Bože. Još osjećam smrad.
Što je učinio tim ljudima…
Smrt, ubojstva? Znam da i ti osjećaš smrad.
Ako ne želiš priznati zbog tvrdoglavosti, dobro.
Ali nisi me odgojila da lažem.
Kamo bih drugo mogla otići? Ne bih si to mogla priuštiti ni da želim.
-Onda dopusti da ti pomognem. -Ne, Sandra.
Dovoljno je oduzeo ovom svijetu.
Neće mi oduzeti dom. Neću mu to dopustiti.
Bude li te strah, obećaj da ćeš ići tamo kamo idu ostali.
Znaš kamo svi idu noću, zar ne?
Dobro sam.
Obećaj mi.
Dobro! Obećavam. Zaboga.
Prestani!
Kao da će Jeff Dahmer iskočiti iz mraka i napasti me.
Iza rešetaka je. Otišao je. Zauvijek.
Dobro. Onda me barem nazovi.
I odmori se malo, molim te.
-Hoću. -Može?
Hoću.
Hej!
Hoćete li mi donijeti nešto za 20 dolara?
Koji je to kurac?
Ugasi to sranje, Dahmere!
Pokušavam spavati, jebote!
PJESME I ZVUKOVI GRBAVIH KITOVA
Dahmere, ugasi to!
Zašto? Samo sam htio zaspati.
Ugasi to i daj mi!
Moje je. Ne možete mi samo tako uzeti.
Daj mi to ili ideš u samicu.
Jebote.
Tko kaže da ne smijem to imati?
To ti se sviđa? Zvukovi ubijanja ljudi?
To su pjesme kitova.
Umiruju me. Pomažu mi zaspati.
Ne mogu ugasiti svjetla ovdje.
Da? Požali se upravitelju.
-Platio sam to! Ne možete mi uzeti! -Jebi se, Dahmere.
-Trebao si dobiti električnu stolicu. -Tražio sam je.
Ali dali su mi 900 godina.
Daj, stari!
Samo ću nabaviti nove pjesme kitova!
Začepi, Dahmere!
Začepi, jebote!
POŠTA SAD-A
Draga gđo Hughes,
biste li mi mogli dati svoj autogram?
Priložio sam frankiranu omotnicu s povratnom adresom.
Hvala. Josh Mahoney, Champaign, Illinois.
Shvaćam vaš bijes, gđo Hughes,
ali građanske tužbe mogu trajati godinama.
Ako i pobijedimo, ne znamo koliko bismo novca dobili
od grada ili malih izdavačkih kuća, poput te koja je objavila strip.
G. Goldstein, ne radim ovo zbog novca.
Nema tog novca koji bi mi vratio mog sina Tonyja.
Ovo je zla knjiga sa zlim namjerama.
Netko mora platiti i odgovarati za ovo.
Slažem se.
Evo, pogledajte ovo.
Otac Jeffreyja Dahmera napisao je knjigu.
Pretpostavljam da će se prodati u mnogo više primjeraka nego neki strip.
Upoznala sam Lionela i njegovu suprugu Shari na suđenju.
Pristojni ljudi.
Predlažem da, osim grada, tužimo Dahmera i njegovu obitelj.
Oduzmimo im zaradu od knjiga, filmova, televizije, plaćenih intervjua.
Čak i od malih priloga koje obožavatelji možda šalju Dahmeru u zatvor.
A šalju mu ih, pročitao sam u novinama.
Ne dopustite mu da zaradi ni jedan vražji novčić.
Ne znam. Čini mi se u redu tužiti grad i Dahmera.
Ali njegovu obitelj? Nakon svega što su i oni proživjeli?
Mogli bi zaraditi milijune.
Naravno, možda su pristojni ljudi,
ali sumnjam da će podijeliti taj novac
s vama ili drugim obiteljima žrtava.
Barem ne dobrovoljno.
Jeste li spremni za ovu borbu?
„Analizu Lionela Dahmera, kojom opisuje beznadno manjkav odnos
sa svojim sinom Jeffreyjem, osobito je neugodno čitati roditelju.
Možda bi bilo lako odbaciti Očevu priču
da ne zrači opipljivom patnjom i očajem.
Priča Lionela Dahmera tako je dojmljiva…”
Oho, „dojmljiva”.
„…zato što u potrazi za uzrokom ne zaviruje samo u dušu svog sina,
nego i u svoju dušu.”
Dušo, ovo je fantastično.
Pa… Mislim da je prilično dobro.
Što kaže tvoj agent?
Leonard? Uzbuđen je. Ipak je to New York Times.
Dušo, ovo je…
Ovo je fantastično. Zaslužuje zdravicu.
Momu mužiću, piscu bestselera.
Ne skačimo pred rudo, dušo.
Opet smo s Lionelom i Shari Dahmer.
Uskoro izlazi njegova knjiga Očeva priča o serijskom ubojici Jeffreyju Dahmeru.
Lionele, u stanci ste spomenuli da postoji interes za ekranizacijom knjige?
-Moguće je. -Tako je.
Moguće je. Imamo predugovor.
Dva čovjeka, Ambler i Dickinson,
iz Kansas Cityja žele snimiti igrani film…
-Hej, Dahmere! Idemo. -…o cijeloj priči.
Prema Očevoj priči.
-Oprostite. Što da radim? -Prema Očevoj priči.
-Surađivali biste? -Da.
Tata mi je na televiziji.
…zna li se možda tko bi glumio vas dvoje?
Ne znam.
Možda Jon Voight i Faye Dunaway.
Kako to mislite da im moram isplatiti zaradu? Nema zarade.
To je, na neki način, sreća u nesreći.
Niste prodali 50 000 primjeraka i ostvarili zaradu,
pa im nemate što dati.
Ali što ako se proda?
U tom slučaju, da. Sudac kaže da obitelji žrtava imaju pravo na zaradu.
-Traže i Jeffov novac. -Jeff nema novca.
Zarađuje 25 centa na sat radeći u zatvoru
i ljudi mu šalju novac.
To mu je samo za kavu i cigarete.
Više neće moći. Sudac kaže da obitelji imaju pravo na to.
Isuse. Ovo je…
Razumijem da ljudi pate, doista.
Ali zar stvarno? Dvadeset i pet centa?
Tko točno…
Tko od njih to traži?
Sve obitelji.
Halo?
Vratite se odakle ste došli.
Halo?
Nitko vas ne želi ovdje. Ukrcajte se na brod i vratite se!
Opusti se.
Samo te želim fotografirati.
Hajde.
Želim ti nešto pokazati.
Moramo otići odavde.
Znali ste za njega!
Gledaj što će se dogoditi.
Što radiš?
Zašto ga izrezuješ s naših fotografija?
Više ne izgovaramo njegovo ime.
Ne razgovaramo o onome što se dogodilo
i ne izgovaramo njegovo ime.
Moj sinčić.
Danas smo se okupili da proslavimo odvažnost,
smionost, odlučnost i uzornu hrabrost.
Hrabrost unatoč opasnosti,
unatoč velikoj sumnji.
Junake.
Njih vidim kad pogledam ovu prostoriju.
Svatko od vas predstavlja najbolje od čovječanstva.
Obične građane, čiji motiv nisu nagrade, nego principi.
Da učinite ono što je ispravno i pravedno.
Kad je nahrupila svjetina, ova dva čovjeka nisu uzmaknula.
I mi smo stali uz njih i borili se za njih
i za sve nas koji smo stavili značku
i služimo kao časni podsjetnik
da se brinemo za svoje.
Unatoč velikim zaprekama, ova hrabra žena dala je sve od sebe
da zaštiti svoju zajednicu.
Pokazala je nepokolebljivu odlučnost
karakterističnu za veliki duh Milwaukeeja.
Sa zadovoljstvom pozivam ovogodišnju dobitnicu nagrade za zaslužne građane…
Velik mi je ponos i čast
na pozornicu pozvati dobitnike
nagrade za policajce godine Policijske udruge Milwaukeeja.
Glendu Cleveland.
Johna Balcerzaka i Josepha Gabrisha.
Hvala, načelniče. Ovo je korak u pravom smjeru.
Iskreno, nemam riječi.
Samo…
Prihvatit ću ovu nagradu pod jednim uvjetom.
Da ubuduće bolje radite.
Ovo je za maloga Koneraka i sve ostale žrtve.
Ne dopustite da se ovo ponovi.
Kanimo tužiti grad na saveznom sudu
za kršenje prava vašeg sina na jednaku zaštitu.
Policija je imala ustavnu dužnost štititi vašeg sina, ali nije uspjela.
Tražimo deset milijuna dolara odštete za vašu obitelj.
Znam da čak ni taj iznos neće ublažiti bol koju sada osjećate.
Ali šalje pravu poruku.
Taj iznos pridonio bi tomu da vam život bude malčice lakši.
Tužit će grad za deset milijuna dolara.
Također, čujem da prodaju Dahmerovu imovinu na dražbi
i pobrinut ću se da sva zarada ide žrtvama.
Što, dakako, uključuje i vašu obitelj.
Evo, Kolak, Luk.
Evo tvojih najmilijih.
Cijela tvoja obitelj,
tvoji prijatelji,
svi smo ovdje s tobom, Luk.
Donijeli smo ti sušeno meso
i varivo od svinjetine.
Čak i one kolače koje voliš, Luk.
Začepi!
Upomoć!
Spusti to!
Upomoć!
…ovaj će vas proizvod oduševiti.
Jednostavno ga prebacite preko ramena
i može vam biti poput naprtnjače.
Nema ničega sličnog na tržištu. Lak je za uporabu i za vas.
Cijena je vrlo povoljna…
-Hvala. -Nema na čemu.
Već sam te viđala u zgradi.
Dana, stan broj 211, na kraju hodnika.
Drago mi je što smo se napokon upoznale. Glenda.
Čitala sam o tebi. Pokušala si pomoći dečku.
Pokušala si učiniti dobro djelo.
Da, bilo je dobro, ali što imamo od toga?
Još ne možemo spavati u svom krevetu.
Imaš li noćne more?
I ja. Ovdje se okupljamo da se utješimo. Zar ne?
Rekla sam svojoj kćeri:
„Sići ću ako se prestrašim.”
Rekla sam: „Dobro sam, Sandra. Ne brini se za mene. Neće me poraziti.”
Ali napao mi je živce i mozak. Ne mogu ga se otresti.
Imam artritis. Gadno je, na oba koljena.
Ne volim hodati uza stube.
Ali kad moram baciti smeće, penjem se na treći kat,
idem niz hodnik i izlazim u uličicu.
Sve samo da ne moram proći kraj stana toga gada.
Sljedeći put kad budeš morala baciti smeće, samo ga ostavi ispred vrata.
Lijepo od tebe, Glenda, ali nema potrebe.
Ne, draga. Moramo se brinuti jedni za druge.
Dobro.
Makni se, dušo. Jebote.
Halo?
Deset milijuna dolara? Jebeni kosooki.
Skini mi se i odjebi natrag na svoje polje riže.
Oprostite.
Oprostite, ljudi.
Molim vas za pozornost.
Žao mi je, ali iz sigurnosnih razloga
rekli su mi da više ne smijem dopuštati da stanari spavaju u predvorju.
Ali razgovarao sam s vlasnicima zgrade.
Imam dobru vijest za one koji žele ostati.
Snizit će stanarinu za 25 %.
Oni koji žele raskinuti ugovor o najmu neće morati platiti ugovornu kaznu.
Hvala.
Oprostite. Ja sam Glenda Cleveland i…
Znam tko ste. Drago mi je.
Ja sam George Hecker. Doveo sam laosku obitelj.
Nisu našli cijelo tijelo. Samo dijelove.
Dugo je trajalo, ali napokon smo skupili sredstva za ovo.
Nadbiskupija je dala prilog za lijes da imamo pravu komemoraciju.
Pitala sam se bih li mogla…
Je li ono dječakova majka?
Jest.
Ne želim…
Mogu li razgovarati s njegovim ocem?
Da, naravno.
Oprostite.
G. Sinthasomphone,
ja sam Glenda Cleveland.
Ja sam pozvala policiju zbog vašeg sina.
Živim u zgradi.
Ja…
Primite moju iskrenu sućut.
Znala sam da nešto nije u redu.
Nisam trebala vjerovati policiji kad su rekli da je sve u redu.
Jer nije bilo.
U redu je.
Ne. Nije.
Učinili ste sve što ste mogli.
Zdravo. Došao sam posjetiti Catherine Dahmer.
Sad neće biti ništa od filma.
Producenti su se preplašili, čini se.
Ne znam ni je li to bila dobra ideja.
Ali samo sam htio pomoći drugim roditeljima
da paze na znakove upozorenja.
Pa…
Tebe bi glumila Raquel Welch, mama.
Znam da ti se sviđa.
Dobro bi te odglumila.
Doista te volio, mama. Na svoj način.
Dala si sve od sebe s njim.
Koliko je itko mogao.
Meni si svakako bila dobra mama.
Dobro.
Opet ću ti doći sutra.
To! Ovo je bolesno.
Još jednu.
Što to radite, momci?
-Samo se zabavljamo. -Zabavljate se?
-Sandra, smiri se. -Ovo nije lunapark.
-Moja mama živi ovdje. -Hej.
Na pločniku smo, javnoj površini. Imamo pravo fotografirati.
Hej, što radiš?
Koji ti je kurac? Nemaš pravo to raditi!
Ljudi su ubijeni ovdje!
Razumijete li?
Idite kući. Hajde!
Oprosti, mama. Nisam smjela tako planuti.
Hajde. Uvedimo dijete unutra.
Dobro si.
Jeffe, vaš se otac u svojoj knjizi pita
kad ste pokleknuli pred nagonima?
Čini li mi da se malo udebljao?
Da, rekla bih da jest. Sigurno se u zatvoru dobro jede.
…nije bilo povratka?
Mislim da je to bilo kad sam imao 14 ili 15 godina.
Počele su mi se javljati opsesivne
misli
o nasilju povezanom sa seksom.
Je li vas uzbuđivalo ubijanje?
Ili ono što se događalo poslije ubijanja?
Ne, ubijanje je bilo samo sredstvo do cilja.
Pričinjalo mi je najmanje zadovoljstva…
Ne želim da to gledaš u ovoj kući!
Samo ugasi to.
Zato sam pokušavao
stvoriti žive zombije
solnom kiselinom i bušilicom.
Jedan od tih neuspjelih pokusa stvaranja zombija
izveo je na ovom 14-godišnjaku.
Jeffrey mu je probušio glavu i ulio kiselinu.
Primitivan pokušaj lobotomije nije preživjela nijedna žrtva.
Jesi li dobro, mama?
To nije u redu.
Ne znam zašto on može pričati svoju stranu priče na nacionalnoj televiziji.
Razumijem te, ali kad bismo shvatili što ga pokreće, možda bismo…
Dosta mi je!
Živim u njegovoj sjeni…
-Ovo nije neka priča za Noć vještica. -Znam.
Ovo je moj život. I ja…
Tko je?
Policija.
-Da? -Glenda Cleveland?
Da?
-Smijemo li ući? -Ne, ne smijete.
Vaš stanodavac kaže da ovdje možemo naći Sandru Smith. Ona je vaša kći?
Ja sam Sandra Smith.
Imate pravo na šutnju.
Ništa nisam učinila.
-Zašto uhićujete moju kćer? -Smirite se.
Jedan ju je mladić prijavio za napad i razbijanje fotoaparata.
-Podnio je prijavu. -Taj je mladić ometao posjed.
Je li ga vaša kći napala?
U koju je postaju vodite?
-U Prvu postaju u Ulici State… -Znam gdje je.
Vidiš ovo? Prodaju imovinu Jeffreyja Dahmera na dražbi.
'Jutro, Rita.
Kakvu? Lubanje i ostalo?
Želim njegovu bušilicu, kojom je stvarao zombije.
'Jutro, šefe.
Rita, nazovite Deana Reynoldsa iz Javnih radova.
Koji god iznos bio, nudim 100 000 više.
Dobro?
Ali želim sve, do posljednjeg predmeta. Jasno?
Da, ondje!
Je li to sve?
Pogledajte ovo.
Spusti to, smjesta! To je moje, seronjo!
Ne gledaj me tako, jebote!
Tvoj sindikalni zastupnik je moj prijatelj.
Sredit ću ti otkaz, govno obično!
Zakopajte to sranje!
Sudac se ne slaže da je policija imala ustavnu dužnost zaštititi vašeg sina.
Ali grad je pristao na nagodbu
i priznao da je prekršio njegova prava na jednaku zaštitu.
Nude manje nego što bismo htjeli, 850 000 dolara.
Ali savjetujem vam da prihvatite
da biste krenuli dalje i počeli se oporavljati.
Ja sam Joe Zilber. Ne poznajete me.
Znam da je novac od dražbe trebao ići žrtvama,
ali nisam se mogao pomiriti s time da te stvari uzmu kolekcionari.
Zato sam platio malo više i pobrinuo se da sve unište.
Ovo je vaš dio.
Podijeljeno na 11 obitelji.
Trideset i dvije tisuće.
Halo?
Uzmi tih 850 000 dolara, uđi u jebeni avion
i vrati se u džunglu, govnaru kosooki!
Da više nikad nisi zvao ili ćeš požaliti!
-Što radite vas dvojica? -Zdravo, naredniče.
-Mislio sam da ste otišli. -Dovršavamo.
-Obavili smo poziv. -'Noć, naredniče.
Dakle, Kareeme, kako si od našeg posljednje razgovora?
Dobro, valjda.
-Izgledaš zdravo. -Da.
Osamio sam se otkako sam doznao da sam pozitivan.
Više ne izlazim.
Ne idem u klub.
Ne posjećujem prijatelje.
Čak ni obitelj.
Ne znam.
Jednostavno se osjećam
posramljeno.
Teško mi je biti blizu ljudi.
Previše je bolno.
Rone!
Razumijem kako se osjećaš.
-Ne muljaj mi. -Ne, zbilja.
Vjeruj mi.
Razumijem.
Ne možeš se zauvijek skrivati doma.
Prije ili poslije morat ćeš se suočiti sa svojim strahovima
i ponovno početi živjeti.
Glenda.
G. Princewill.
Čujte, uskoro ćete dobiti službenu obavijest,
ali htio sam vam reći da grad kupuje ovu zgradu.
Srušit će je.
Srušiti? Samo će nas izbaciti?
Pokrit će troškove preseljenja svim stanarima.
Ali da, morate se iseliti.
-Koliko imamo? -Šezdeset dana.
Što će sagraditi ovdje?
Ne znam. Možda park, koliko čujem.
Trebali bi podignuti nekakav spomenik.
Da ljudi ne zaborave žrtve.
Nešto u znak sjećanja na njih.
To je najmanje što mogu.
Svakako ću im reći.
Žao mi je, Glenda.
Zbog svega.
Hvala.
Dobar ste čovjek, g. Princewill.
DVA MJESECA POSLIJE
Slab sam, ali Ti si jak
Isuse, čuvaj me od svih zala
Zadovoljan bit ću sve dok
Uz Tebe hodati mogu
Prići Ti bliže, hodati s Tobom
Isuse, usliši moju molitvu
Zaslužio si to, jebote!
Ne zaslužuješ biti ovdje!
-Zaslužio si to, jebote! -Zatvaramo stražnji dio kapelice.
Napad zatvorenika oružjem.
Ozljeda vrata.
Pošta za tebe.
Ali mnogi ne razumiju.
Nikad nije bilo dovoljno vremena i prave opreme.
Naposljetku smo to pokušali zaboraviti.
Usredotočiti se na druge stvari
i, prije svega, pobrinuti se da ostanemo sabrani.
Zapravo, nije teško održati to obećanje.
Više ne.
Trebate samo tri stvari.
Znanje,
želju i pravu opremu.
U sljedećih 20-ak minuta predstavit ćemo vam
tečaj dizanja utega za koledže.
Cilj je postići uravnoteženu i proporcionalnu muskulaturu
i ojačati srce.
Trebate odvojiti 30 minuta na dan tri dana u tjednu.
Ponedjeljkom, srijedom i petkom.
Dragi Jeffe, ja sam tvoj najveći obožavatelj.
Ovu sam čestitku našao u mjesnoj trgovini galanterijom. Baš fora, zar ne?
Čitao sam u novinama da su te pokušali ubiti u zatvoru. Nasmijao sam se.
Nikada te neće ubiti, čovječe.
Postao si poput Michaela Myersa ili Freddyja Kruegera.
Jeffrey Dahmer nikad neće umrijeti. Možeš li mi poslati autogram?
Prilažem omotnicu s povratnom adresom. Sretan Božić. S ljubavlju, Dave.
Prijevod titlova: Sanja Vorkapić Velić