‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫לא.‬
‫אני יכול לראות אותו?‬
‫אני מניח שהפעם באמת פישלתי, הא?‬
‫סליחה, אבא.‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫זה בסדר. בוא.‬
‫שב.‬
‫כי יש לנו…‬
‫אני צריך ל…‬
‫אנחנו…‬
‫אני לא יודע איפה להתחיל.‬
‫מה שלום סבתא?‬
‫היא בסדר.‬
‫היא שולחת את אהבתה.‬
‫אוקיי.‬
‫יצא לך לתקן את המזגן?‬
‫אני לא יודע מה להגיד.‬
‫אוקיי.‬
‫טוב…‬
‫גם אני לא.‬
‫לא הבנתי עד כמה אתה חולה.‬
‫אתה צריך עזרה.‬
‫אוקיי.‬
‫לא, זאת אומרת…‬
‫אתה יודע, ממישהו מקצועי.‬
‫כי…‬
‫אני עדיין חושב שאפשר לטפל בך.‬
‫אתה יודע,‬
‫כי אני…‬
‫אני חייב לקוות שמצבך יכול להשתפר.‬
‫כי אני פשוט…‬
‫פשוט ניסיתי לחשוב איך כל זה קרה.‬
‫כי לא חינכתי אותך ככה.‬
‫כן.‬
‫אז למה לדעתך אתה…?‬
‫למה עשית את זה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אוקיי, טוב, אתה מבין…‬
‫זה לא מספיק טוב.‬
‫טוב, סליחה.‬ ‫-ג'ף…‬
‫אני לא צריך שתבקש סליחה.‬
‫אני צריך לדעת למה.‬
‫כי צריכה להיות כאן אחריות כלשהי.‬
‫מה שעשית למשפחה, לסבתא,‬
‫לשרי ולי.‬
‫זאת אומרת, אתה…?‬
‫יש לך מושג כלשהו איך כל זה התחיל?‬
‫אני לא יודע.‬
‫זאת אומרת, אני…‬
‫חושב על זה.‬
‫הרבה.‬
‫אתה יודע?‬
‫אז הייתי…‬
‫טוב…‬
‫אתה זוכר שהיית לוקח אותי‬ ‫למצוא חיות דרוסות, ו…‬
‫היינו חותכים אותן?‬ ‫-לא, לא.‬
‫אתה לא הולך להפיל את זה עליי. לא.‬
‫אוקיי.‬ ‫-זו לא אשמתי.‬
‫לא עשיתי את זה.‬
‫הייתי אבא טוב עבורך.‬ ‫-אני יודע.‬
‫אני…‬
‫מה?‬
‫בסך הכול הראיתי אכפתיות כלפי הבן שלי,‬ ‫שסוף סוף גילה עניין במשהו.‬
‫זה בסדר, אבא.‬
‫מה שעשית, לא אני לימדתי אותך לעשות את זה.‬
‫די.‬ ‫-אתה שומע אותי?‬
‫אוקיי.‬
‫לא עשיתי את זה!‬
‫זאת ג'ויס דאהמר!‬
‫בואו נזוז!‬ ‫-הנה היא!‬
‫גברת דאהמר!‬ ‫-נוכל לדבר על בנך, ג'פרי?‬
‫איך את מרגישה לגבי הפשעים בהם הוא מואשם?‬ ‫-הניחו לי.‬
‫את יודעת למה בנך אכל אנשים?‬
‫למה הוא התמקד בגייז שחורים ולטינים?‬ ‫-אלה פשעי שנאה?‬
‫אמרתי לכם להניח לי!‬
‫השם שלי הוא לא דאהמר!‬
‫תודה.‬
‫אייזק ריצ'רדס?‬
‫כן.‬
‫אני ג'ויס פלינט.‬
‫יש לי…‬
‫את תוצאות בדיקת ה-HIV שלך.‬
‫אתה שלילי.‬
‫אלוהים!‬
‫גברתי,‬
‫למה את בוכה?‬
‫זה רק ה…‬
‫אני פשוט מאוד שמחה‬ ‫שלא תצטרך לבשר לאימא שלך חדשות רעות.‬
‫מתוק?‬
‫ליונל, מה אתה עושה?‬
‫אני רק… התעוררתי מוקדם.‬
‫לא באת בכלל למיטה.‬
‫סליחה, מה אמרת?‬
‫מותק,‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫מותק, אתה חייב לישון. זה לא בריא.‬
‫טוב, כל הלו"ז שלי נדפק.‬
‫אתה צריך לנצל את הזמן הזה כדי לנוח.‬
‫אני לא יכול לנוח, שרי.‬
‫אז אנחנו צריכים ללכת לרופא‬ ‫ולהביא לך כדורי שינה,‬
‫כי חמישה לילות רצופים בלי שינה זה לא בריא.‬
‫כן, זה יעזור. כן, עוד כדורים,‬ ‫זה בדיוק מה שהמשפחה שלי צריכה.‬
‫את יודעת שכדורים הם מה שהתחילו את כל זה.‬ ‫את יודעת את זה.‬
‫רק תירגע.‬
‫כמה כדורים את חושבת שהיא לקחה‬ ‫כשהייתה בהיריון איתו? אלפים!‬
‫כדורי שינה, כדורי הרגעה, תרופות לפרכוסים.‬
‫היא לא נתנה לו סיכוי.‬
‫בחייך, אתה לא יכול להאשים בזה את ג'ויס.‬
‫ועוד איך אני יכול!‬
‫כי זאת אשמתה!‬
‫היא לא הייתה אימא!‬
‫היא אפילו לא החזיקה אותו אף פעם!‬
‫די לצעוק!‬ ‫-היא הפחידה אותו נורא!‬
‫ואז היא פשוט עזבה!‬
‫היא נכנסה למכונית שלה ונסעה משם,‬
‫והשאירה את הילד בבית ההוא למשך כל הקיץ.‬
‫ואיפה אתה היית בקיץ הזה, ליונל?‬
‫אוי, אלוהים, סליחה! לא התכוונתי לזה.‬
‫היי, אנחנו ביחד בדבר הזה.‬
‫הייתי צריך לבדוק מה שלומו.‬ ‫לא בדקתי מה שלומו.‬
‫אבל לא ידעת!‬
‫הוא קיבל את הגנים שלי, שרי.‬
‫חצי מהילד הזה הוא אני.‬
‫ואני…‬
‫היו לי מחשבות דומות לשלו, אני חושב.‬
‫פעם.‬
‫פעם…‬
‫הייתי מנסה להכין חומרי נפץ.‬
‫והייתי משתמש בזיקוקים,‬ ‫והייתי קושר אליהם חייל צעצוע.‬
‫ויום אחד הבאתי פצצה בהכנה ביתית לבית הספר.‬
‫וזרקתי אותה מהחלון, למען השם.‬
‫מותק, זה לא אותו דבר.‬
‫לא.‬
‫לא, תקשיבי.‬
‫גם לי היו פנטזיות כמו שלו, אני חושב.‬
‫הייתה איזו ילדה בשכונה שגרה בבלוק שלנו,‬
‫וניסיתי להפנט אותה, כי…‬
‫אני לא יודע.‬
‫כדי לגרום לה לעשות מה שרציתי.‬
‫והייתי יושב בכנסייה…‬
‫וחושב איך זה יהיה להרוג מישהו, לרצוח אותו.‬
‫ו…‬
‫היו לי סיוטים על זה למשך תקופה.‬
‫אבל הם לא היו על איך…‬
‫זה יהיה להרוג מישהו,‬ ‫אלא על זה שכבר עשיתי את זה.‬
‫לדעת שהרגתי מישהו, ולא לדעת מה לעשות.‬
‫אבל לא עשית את זה.‬
‫אין שום בעיה בגנים שלך, מותק.‬
‫תראה את דייוויד.‬
‫הוא קיבל חצי מהדנ"א שלך,‬ ‫והוא ילד נחמד ונורמלי.‬
‫נכון?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אדוני, אסור לך להיות פה.‬ ‫אתה לא יכול להיכנס לשם!‬
‫ג'ף! הוא בטח ישן למעלה.‬
‫כל כך מוקדם!‬ ‫-עזבי אותה.‬
‫אדוני, אסור לך להיות פה.‬ ‫-זאת אימי.‬
‫תוציא אותו.‬ ‫-את מפחידה אותה. אין לכם זכות…‬
‫זו זירת פשע, אדוני.‬
‫הבן שלך הרג אנשים בבית הזה,‬ ‫מר דאהמר, אתה מבין?‬
‫אין לך זכות…‬ ‫-הוא משתף איתנו פעולה, אתה יודע?‬
‫היא דמנטית. אתם מחפשים אצלה,‬ ‫והיא עלולה להתמוטט.‬
‫ג'ף! רד לכאן!‬
‫אדוני.‬ ‫-בבקשה, רק תנו לי להכניס אותה לחדר שלה.‬
‫לא נפריע לכם. בבקשה.‬
‫בואי, אימא.‬
‫הנה המלכה הזאת.‬
‫ליונל?‬
‫אה, כן.‬
‫אוקיי.‬
‫תורך, אימא.‬
‫היום העיר מילווקי כאובה.‬
‫פשעיו האכזריים של ג'פרי דאהמר‬ ‫לא רק זעזעו את האומה,‬
‫הם גם פערו פצע כואב והרסני בקהילה הזו.‬
‫- דאהמר רשע‬ ‫העיר שלנו דורשת צדק -‬
‫עכשיו, יש אנשים ששאלו אותי,‬
‫"כומר, למה אתה נוסע למילווקי?‬
‫"דאהמר נתפס.‬
‫"אתה לא סתם מלבה את הפילוג?"‬
‫לאותם אנשים אני אומר,‬
‫אני בא לכאן היום לא כדי לזרוע פילוג,‬
‫אלא כדי לקרוא לנשיאה באחריות.‬
‫פשעיו של דאהמר לא התרחשו בוואקום.‬
‫אנשים רבים, וביניהם שוטרים, העלימו עין,‬
‫ולכן הוא היה יכול לעשות את מה שעשה‬ ‫במשך כל כך הרבה זמן.‬
‫אבל יש לכם מזל שיש לכם מנהיג חזק,‬
‫בדמותו של מפקד המשטרה אריאולה.‬
‫המפקד אמר לי‬ ‫שהוא מתכנן לפתוח בחקירה יסודית‬
‫כדי להבין מה השתבש,‬
‫במיוחד בנוגע לתקרית‬ ‫בה היה מעורב אותו נער צעיר,‬
‫קונארק סינתסומפונה.‬
‫אבל אני רוצה להיות ברור.‬
‫לא נסתפק רק בהקשבה למילים,‬
‫למילים מנחמות.‬
‫כן!‬ ‫-כן, תגיד את זה!‬
‫מילים כמו "ריפוי",‬
‫"הירגעות",‬
‫"התאחדות."‬
‫כל אלה מילות קוד שמשמעותן זהה לחלוטין:‬
‫"בואו נטאטא את זה מתחת לשטיח."‬
‫זה לא יספק אותנו.‬
‫לא ננוח עד אשר יפסיקו להתקיים התנאים‬
‫שמאפשרים למישהו כמו ג'פרי דאהמר‬
‫לרצוח 17 גברים צעירים,‬ ‫שרבים מהם שחורים וחומים.‬
‫לא ננוח עד אשר‬ ‫כל תושבי העיר הזאת יזכו לצדק.‬
‫לא ננוח עד אשר‬ ‫מילים ריקות יוחלפו בפעולות נחרצות!‬
‫לא ננוח!‬
‫זה לא הוגן, המפקד.‬ ‫אתה לא יכול להשעות אותנו.‬
‫לא עשינו שום טעות.‬ ‫-שום טעות?‬
‫החזרתם קטין לרוצח סדרתי,‬ ‫שבסופו של דבר הרג אותו.‬
‫לא בדקתם את זהותו או את גילו,‬
‫התעלמתם מעדים. לא ערכתם בדיקת רקע לדאהמר.‬
‫לא ראינו צורך לערוך בדיקת רקע.‬
‫בדיקה כזו הייתה מגלה‬ ‫שדאהמר עדיין על תנאי בעקבות הטרדת ילד.‬
‫תראה, הילד נראה כמו מבוגר, בסדר?‬
‫חשבנו שזה קטע בין בני זוג.‬
‫כנראה שזו הסיבה שהיית צריך להתנקות מכינים‬ ‫אחרי התקרית. זה מה שאמרת למוקד, לא?‬
‫זה מוקלט.‬ ‫-זאת הייתה בדיחה.‬
‫ויש גם את גלנדה קליבלנד, השכנה של דאהמר.‬
‫היא טוענת שהיא התקשרה פעמים רבות לגביו,‬
‫אבל התעלמתם מבקשתה.‬
‫בצד של מי אתה?‬
‫זה לא עניין של צדדים. פישלתם.‬
‫מופעל עליי הרבה לחץ.‬
‫יש לי את ראש העיר, הקהילה, ג'סי ג'קסון,‬
‫כל המדינה הארורה יושבת לי על הגב!‬
‫אני חייב לעשות משהו.‬ ‫-אתה המפקד שלנו. אתה אמור לגבות אותנו.‬
‫שניכם תצאו לחופשה בתשלום‬ ‫עד שתסתיים החקירה, ‬
‫ולאחר מכן נקבל החלטה סופית.‬
‫אתה יודע מה? נציגי האיגוד שלנו יילחמו בזה.‬
‫אתה לא יכול לפטר אותנו, תאמין לי.‬
‫אנחנו נישאר כאן עוד הרבה אחריך.‬
‫חשבת שג'פרי דאהמר יאכל אותך?‬
‫כן.‬
‫- טרייסי אדוארדס‬ ‫ברח מג'פרי דאהמר -‬
‫חשבתי ככה.‬
‫הוא אמר שיאכל את הלב שלי.‬
‫זה מחריד.‬
‫שמו טרייסי אדוארדס,‬
‫האדם שכמעט היה‬ ‫קורבנו האחרון של ג'פרי דאהמר.‬
‫תודה, טרייסי, שסיפרת את סיפורך.‬
‫האורח הבא שלנו‬ ‫הוא חבר ילדות של ג'פרי דאהמר,‬
‫שהסכים להגיע לתוכנית‬ ‫בתנאי שנשמור על האנונימיות שלו,‬
‫ויש לו סיפור בלעדי ל"הרלדו".‬
‫נקרא לו ניק.‬
‫תודה שבאת לתוכנית.‬
‫תודה שהזמנתם אותי.‬
‫אני מבין שהייתה לך‬ ‫מערכת יחסים מינית עם ג'פרי דאהמר.‬
‫איך הכרת אותו?‬
‫עבדנו ביחד על ספר המחזור.‬ ‫-ג'ף לא עבד על ספר המחזור.‬
‫ואיפה התרחשה אותה פעילות מינית?‬
‫בבית שלו.‬
‫פגשת את המשפחה שלו?‬
‫כן. האימא החורגת שלו הייתה…‬
‫היא הייתה אימא חורגת מהגיהינום,‬ ‫היא צעקה עליו כל הזמן.‬
‫הכול פשוט שקרים.‬ ‫-זו אשתו השנייה של ליונל דאהמר, שרי.‬
‫והוא אמר לי…‬
‫הוא אמר לי שהוא…‬
‫הוטרד מינית על ידי אבא שלו.‬
‫אני לא צופה בזה.‬
‫ניק, ג'פרי דאהמר אמר…‬
‫זה לא נכון, ליונל.‬ ‫-לא, זה לא נכון! שום דבר מזה לא נכון!‬
‫אז מה אפשר לעשות?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני חייב לעשות משהו.‬
‫מה?‬
‫- "ניוזוויק"‬ ‫ג'פרי דאהמר -‬
‫אתה על השער של "ניוזוויק" ומגזין "פיפל".‬
‫- זוועה במילווקי‬ ‫רוצח סדרתי נחשף -‬
‫ואו.‬
‫אוקיי.‬
‫אני יכול לקחת את זה איתי? רק כדי לקרוא?‬
‫לא, אתה לא יכול.‬
‫מה הם אומרים?‬
‫מה הם אומרים? זה לא טוב, ג'ף.‬
‫הם אומרים שאתה "הקניבל ממילווקי".‬
‫אנשים רוצים להרוג אותך. הם רוצים שתמות.‬
‫טוב, בסדר. גם אני רוצה את זה.‬
‫לא, אתה לא.‬
‫אין עונש מוות בוויסקונסין.‬
‫טוב, אבל מדברים‬ ‫על להחזיר אותו בגללי, נכון?‬
‫לא, ג'ף, פשוט תוציא את זה מהראש. לא.‬
‫תראה,‬
‫זה לא יעזור לאף אחד‬
‫אם תבלה את שארית חייך בכלא.‬
‫אוקיי? אתה צריך עזרה.‬
‫ויש רק דרך אחת בה נוכל לעשות את זה.‬
‫זה נכון, כן.‬
‫כדי שתקבל את העזרה הנדרשת,‬ ‫כדי שנוכל להבין את זה,‬
‫אנחנו צריכים לשכנע את השופט‬ ‫שאתה לא שפוי, ג'ף.‬
‫אבל אני שפוי.‬
‫טוב, אז בזמן שביצעת את הרציחות.‬
‫לא, גם אז הייתי שפוי.‬ ‫-אלוהים… בחייך, ג'ף.‬
‫הרגת אנשים, חתכת אותם.‬
‫עשית איתם סקס.‬
‫היית צריך להפסיק לבתר אותם‬ ‫כדי שתוכל לאונן עליהם.‬
‫אבל לא הייתי משוגע, זה היה פשוט…‬
‫צורך כפייתי.‬ ‫-בסדר, אז היה לך צורך כפייתי,‬
‫מה שאומר שלא יכולת להפסיק.‬
‫כן, ג'ף. בחייך.‬
‫בחייך, דיברת על שד… אמרת שהיית רדוף.‬
‫ואמרת שהיית מתעורר ולא זוכר מה עשית.‬
‫כי הייתי שיכור לגמרי, אבא.‬
‫בגלל זה יש דברים שאני לא זוכר.‬
‫אבל ידעתי מה אני עושה.‬
‫לא רציתי, אבל…‬
‫זה היה חזק ממני.‬
‫אני שפוי.‬
‫לא, ג'ף. לא.‬
‫אתה לא תגיד את זה בבית המשפט. פשוט… לא.‬
‫כי…‬
‫יש לנו משהו עכשיו, אוקיי?‬
‫יש לנו תקדים משפטי.‬
‫יש תיק קודם ש… הוא מאוד דומה לשלך.‬ ‫וזה לא היה מאוד רחוק מכאן.‬
‫הבחור הזה עשה משהו מאוד דומה.‬
‫זה היה מזמן, כשהייתי ילד.‬
‫זה קרה בפליינפילד.‬
‫שישה עשר בנובמבר, 1957.‬ ‫-57'.‬
‫בעלים של חנות לציוד ביתי נעלמת.‬
‫אף אחד לא יודע איפה היא.‬
‫הבן שלה אומר למשטרה שאדם בשם אד גיין‬
‫היה בבית שלהם ערב קודם לכן.‬
‫אז הם הולכים לבית שלו.‬
‫אין שם אף אחד.‬
‫אז הם הולכים מסביב ומוצאים צריף.‬
‫בחיי…‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫ומוצאים שם את גופת האישה.‬
‫חתוכה, תלויה מקורות הגג.‬
‫אז הם עוצרים אותו.‬
‫הוא לא אומר כלום.‬
‫במשך 30 שעות ברצף, הוא פשוט יושב שם.‬
‫בסופו של דבר הוא פותח את הפה.‬
‫אני רוצה פאי תפוחים.‬
‫ופרוסת גבינה.‬
‫ואז הוא מתחיל לדבר.‬
‫הם עורכים חיפוש בבית.‬
‫הם מוצאים את הראש של האישה בשק מבד יוטה,‬
‫ויש חלקי גוף בכל מקום.‬
‫קערות שעשויות מגולגולות של אנשים.‬
‫היו לו גולגולות על עמודי המיטה.‬
‫הוא ריפד את הכיסאות שלו‬
‫בעור אנושי.‬
‫ובדיוק כמוך…‬
‫ג'ף, אתה יודע, אמרת שאתה…‬
‫ניסית פעם לחפור ולהוציא גופה מקבר.‬
‫כן, פעם אחת.‬
‫כן, טוב, מסתבר שהבחור הזה‬
‫עשה את זה 30-40 פעמים,‬ ‫חפר והוציא גופות מקבר.‬
‫ואו.‬
‫הם חיפשו בארונות הקבורה, והם היו ריקים.‬
‫והוא נכנס למעין ערפול‬ ‫כשהוא עשה את הדברים האלה,‬
‫ואז הוא היה מתעורר, והוא לא זכר מה קרה.‬
‫הוא עשה סקס עם הגופות שהוא הוציא?‬
‫אוקיי, ג'ף, תראה… אד גיין…‬
‫הנקודה היא שגם הוא הרג הרבה אנשים, אוקיי?‬
‫ולא ניתן להכחיש זאת.‬
‫אבל… הוא טען שהוא לא אשם‬
‫מטעמי אי שפיות,‬ ‫והוא לא בילה את שארית חייו בכלא.‬
‫הוא בילה את שארית חייו בבית חולים,‬ ‫וקיבל את העזרה הפסיכיאטרית שהוא היה צריך.‬
‫אתה מבין?‬ ‫-נוכל לעשות אותו דבר בשבילך, ג'ף.‬
‫טוב, זה באמת נשמע מוכר.‬
‫מה?‬
‫קראתי עליו.‬
‫אני חושב שקראתי קומיקס עליו.‬
‫סליחה, אמרת קומיקס?‬
‫כן, זה היה באיזה גיליון‬ ‫של "סיפורים מוזרים" או משהו.‬
‫דברים מפחידים.‬
‫אני זוכר את הכריכה, אני חושב.‬
‫פאקינג קומיקס.‬
‫טוב, עכשיו אנחנו יודעים איפה האשמה,‬ ‫בכל התרבות.‬
‫כן.‬ ‫-מי כותב קומיקס כזה?‬
‫זה משהו…‬ ‫-מר דאהמר!‬
‫אתה חייב להבין את המשקל‬ ‫של ייצוג של מישהו כמו ג'ף.‬
‫אנחנו חייבים להישאר ממוקדים.‬ ‫אנחנו דבקים בתוקף בטיעון לאי שפיות.‬
‫ועדיין נצטרך לעבור את כל המשפט?‬
‫כן, ואני חושב שכדאי להתמקד בזה.‬
‫לא נגיד שהרציחות אינן אכזריות. הן אכזריות.‬
‫לדעתי זה יעזור לטיעון שלנו.‬
‫חבר המושבעים קבע‬
‫שמחשבתו של מר דאהמר הייתה צלולה,‬
‫ושהוא לא היה לא שפוי מבחינה משפטית‬
‫בהתייחס לכל 15 המקרים‬
‫של רצח מדרגה ראשונה בהם הוא הודה,‬
‫מה שאומר שבני משפחותיהם‬ ‫של קורבנותיו יכולים להיות בטוחים‬
‫שהוא יישלח לכלא.‬
‫בית המשפט יצא להפסקה עד יום שני,‬
‫ואז בני המשפחה של הקורבנות‬
‫יוכלו למסור את הצהרותיהם לבית המשפט,‬
‫והנאשם יוכל למסור הצהרה משלו‬ ‫לפני גזר הדין.‬
‫בית המשפט נועל את הישיבה‬ ‫עד ליום שני בשעה תשע בבוקר.‬
‫אז זהו? את עוזבת? הא?‬
‫מה אתה רוצה שאגיד, ליונל?‬
‫הייתי רוצה שתיקחי קצת אחריות, אולי.‬
‫ליונל.‬
‫אחריות? מה זה אומר?‬ ‫-פשוט מה שזה אומר.‬
‫אז אתה אומר שזאת אשמתי?‬
‫לא, הוא לא.‬
‫כן, טוב, החל מעכשיו,‬
‫אני נושא באשמה על זה.‬ ‫קראת מה הם אמרו עליי?‬
‫ולא שמעתי ממך מילה אחת‬
‫על השקרים הנוראים שמפיצים עליי.‬
‫אין לי מושג מה לעזאזל עשית איתו‬ ‫כשלא הייתי שם!‬
‫אה, באמת?‬ ‫-ואתה אומר שאני עשיתי לו את זה?‬
‫טוב, זו לא אשמתי, חתיכת בן זונה!‬
‫זו לא אשמת אף אחד.‬
‫אתה חושב שאני עשיתי לו את זה,‬ ‫כשאתה חתכת איתו חיות דרוסות‬
‫במחסן המזדיין ההוא, ליונל?‬
‫כן, פשוט תברחי, ג'ויס,‬ ‫בדיוק כמו שברחת מהבן שלך.‬
‫ליונל.‬
‫את עדיין על הכדורים האלה?‬
‫כמה את פאקינג לוקחת, הא?‬ ‫-ליונל, מספיק!‬
‫מספיק.‬
‫אני מצטער. סליחה. אלוהים, סלחי לי.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫גברת סטראופטר?‬
‫כן.‬
‫אני ג'ויס פלינט. אני…‬ ‫-אני יודעת מי את.‬
‫הבת שלך, דורותי, כאן? אימא של קרטיס?‬
‫לא. מה את רוצה, גברת פלינט?‬
‫ובכן, קודם כול, אני רק רוצה לומר…‬
‫עד כמה אני מצטערת על מה שקרה.‬
‫על מה שהבן שלי‬
‫עשה לנכד שלך, קרטיס.‬
‫אני מבינה שאין דבר שאוכל לומר.‬
‫זה בלתי נסלח.‬
‫למה את כאן, גברת פלינט?‬
‫באתי לכאן כי…‬
‫קיוויתי לדבר איתך או עם הבת שלך,‬
‫כאימא.‬
‫לשאול אם…‬
‫אם אחת מכן אולי תהיה מוכנה‬
‫להגיד משהו בבית המשפט מחר‬
‫בשם ג'ף.‬
‫בשם ג'ף?‬
‫כדי שהשופט יהיה עשוי לשקול‬
‫לשלוח אותו למוסד לבריאות הנפש ולא לכלא.‬
‫את רוצה שנסלח לבן שלך?‬
‫שנבקש מהשופט לסלוח לו?‬
‫לא.‬
‫צר לי עלייך, גברתי.‬
‫באמת, צר לי.‬
‫את רוצה שהאמת שלך כאימא תישמע,‬ ‫אני מבינה את זה.‬
‫אבל אולי עכשיו זה הזמן שלך‬ ‫להקשיב לאמת של מישהו אחר.‬
‫את מבינה?‬
‫בואו נשמע את הצהרת הנפגע הראשונה.‬
‫המשפחה שלי ואני הגענו למדינה הזו בסירה.‬
‫היינו עניים, אבל הייתה לנו תקווה.‬
‫…בחלום האמריקאי.‬
‫האמנו בחלום האמריקאי.‬
‫אבל עכשיו אנחנו חיים בתוך סיוט.‬
‫והכול בגלל ג'פרי דאהמר.‬
‫הוא לקח מאיתנו את הבן שלנו, קונארק.‬
‫הוא לקח מאיתנו את החלום שלנו.‬
‫שמי שירלי יוז, ואני אימא של טוני יוז.‬
‫אני רוצה לומר לג'פרי דאהמר ש…‬
‫הוא לא מבין את הכאב, את הסבל, את האובדן‬
‫ואת המצב הנפשי שמשפחתנו מצויה בהם בגללו.‬
‫אבל אני רק רוצה להקריא שיר‬ ‫שחבר טוב של הבן שלי כתב.‬
‫"למה אתה תוקף אותי, ג'פרי?‬
‫"חשבתי שאתה חבר שלי.‬
‫"למה אני קורבן בעולמך האכזר והמרושע?‬
‫"תראה את הדמעות זולגות על פניי.‬
‫"תראה שכל אחת היא זעקה לעזרה,‬ ‫ותבין שאני רוצה לחיות.‬
‫"מה עשיתי לך‬
‫"שהפך אותך למשוגע כזה,‬ ‫שהפך אותך לשטן כזה?"‬
‫למה זה קרה לאדם כמו אדי?‬
‫הוא נתן המון, וביקש כל כך מעט.‬
‫כל מה שהוא רצה זו הזדמנות להיות עצמו.‬
‫כשהרגת את אח שלי,‬
‫הרגת‬
‫את אימא שלי‬
‫ואת אבא שלי. אני מתחננת בפניך, כבודו,‬
‫אל תיתן לאיש הזה לצעוד ברחובות‬ ‫או לראות שוב את אור היום אי פעם.‬
‫בוקר טוב, כבודו.‬
‫שמי דונלד בריידהופט.‬
‫אני…‬
‫כאן בשביל משפחת בריידהופט.‬
‫עם כמה שהאהבה במשפחה שלנו סגורה,‬
‫אימי ילדה חמישה ילדים יפהפיים.‬
‫איבדנו…‬
‫הוא השמיד את התינוק של המשפחה.‬
‫ואני מקווה שתלך לגיהינום!‬
‫אני אוהב את העולם הזה.‬
‫עשיתם עבודה נהדרת.‬
‫מעומק ליבי, תודה לאל,‬
‫יש לי הרבה כוח.‬
‫תודה לכולכם.‬
‫שאלוהים יברך את אמריקה.‬
‫לעולם לא תהיה לו עוד הזדמנות‬ ‫להגיד לו שאני אוהבת אותו.‬
‫לקחת מאימי את הנכד הבכור שלה,‬
‫ועל כך לעולם לא אוכל לסלוח לך.‬
‫"אימא, אני כבר לא פה.‬
‫"אני יודע שיש דרקון‬ ‫שמנקב את ליבך יום ולילה בגלל זה,‬
‫"אבל אני לא רחוק.‬
‫"שתי אצבעות ואגודל אחת‬
‫"אומרות 'אני אוהב אותך' בשפת הסימנים.‬
‫"כשאת בוכה, אימא,‬
‫"השאירי דמעה אחת שלך על אדן החלון,‬
‫"וכשאעבור שם, אחליף אותה באחת שלי.‬
‫"ואז תמיד אהיה איתך.‬
‫"שתי אצבעות ואגודל אחת.‬
‫"בנך, טוני."‬
‫שמי ריטה איסבל,‬
‫ואני אחותו הבכורה של ארול לינדזי.‬
‫ג'פ…‬
‫מה שלא יהיה השם שלך, שטן.‬
‫אני כועסת!‬
‫ככה מתנהגים כשמאבדים שליטה!‬
‫אני אף פעם לא רוצה‬ ‫לראות את אימא שלי עוברת את זה שוב!‬
‫אף פעם, ג'פרי!‬
‫ג'פרי, אני שונאת אותך! בן זונה!‬
‫אני שונאת אותך!‬
‫ככה מאבדים שליטה!‬
‫אל תתעסק איתי, ג'פרי!‬ ‫אני אהרוג אותך, לעזאזל!‬
‫תסתכל עליי! תסתכל עליי, בן זונה!‬
‫מר דאהמר, לפני שאכריז על גזר הדין,‬
‫אני מבין שיש לך הצהרה שאתה רוצה להקריא?‬
‫כן, כבודו.‬
‫כבודו,‬
‫זה נגמר עכשיו.‬
‫זה אף פעם לא היה מקרה של ניסיון להשתחרר.‬
‫אף פעם לא רציתי חופש.‬
‫האמת היא שרציתי למות.‬
‫זה היה מקרה של להגיד לעולם‬ ‫שעשיתי את מה שעשיתי‬
‫לא מתוך שנאה.‬
‫לא שנאתי אף אחד.‬
‫ידעתי שאני חולה, או רשע, או גם וגם.‬
‫עכשיו אני מאמין שהייתי חולה.‬
‫הרופאים סיפרו לי על המחלה שלי,‬
‫ועכשיו יש לי מעט שלווה.‬
‫אני יודע לכמה נזק גרמתי,‬
‫ואחרי המעצר ניסיתי לעשות כמיטב יכולתי‬
‫כדי לכפר על כך,‬
‫אבל לא משנה מה עשיתי,‬ ‫לא יכולתי לבטל את הנזק הנורא שגרמתי לו.‬
‫הניסיון שלי לעזור לזהות את השאריות‬ ‫היה הכי טוב שיכולתי לעשות,‬
‫וזה בקושי היה משהו.‬
‫אני מרגיש נורא‬ ‫על מה שעשיתי למשפחות המסכנות האלה,‬
‫ואני מבין את הכעס המוצדק שלהן.‬
‫אני יודע שאהיה בכלא עד סוף חיי…‬
‫אנחנו נמצאים‬ ‫מחוץ לבית המשפט המחוזי במילווקי,‬
‫שבו לפני מספר רגעים השופט לורנס גראם‬
‫גזר על הרוצח הסדרתי, ג'פרי דאהמר,‬ ‫15 מאסרי עולם רצופים בכלא,‬
‫מאסר עולם אחד‬ ‫על כל אדם שהוא מואשם ברציחתו.‬
‫את בסדר, אימא?‬
‫כן,‬
‫אני בסדר.‬
‫תפסנו את המנוול הזה. תפסנו אותו.‬
‫והוא אף פעם לא ישתחרר.‬
‫אני מניח שאני מקבל את מה שמגיע לי, הא?‬
‫אוי, בן.‬
‫זה בסדר, אבא.‬ ‫-כן.‬
‫ניסינו כמיטב יכולתנו.‬ ‫-תקשיב,‬
‫אני יודע שיש לנו רק כמה דקות,‬ ‫אז אני חייב להגיד לך משהו.‬
‫חיפשתי בכל מקום כדי להבין מי אחראי לכל זה,‬
‫והאשמתי את כולם חוץ מאשר את עצמי.‬
‫וזה אני.‬
‫אני האשם.‬
‫מותק.‬ ‫-אל תגיד את זה.‬
‫שתוק. ג'ף, בבקשה, רק תקשיב לי.‬
‫זה אני. אני עשיתי לך את זה.‬
‫כל הדברים האלה עם החיות המתות,‬ ‫לא הייתי צריך לעשות את זה.‬
‫לא הייתי צריך להראות לך איך עושים את זה.‬
‫והפנטזיות שלך להרוג אנשים ודברים כאלה…‬
‫הייתי צריך לגרום לך להרגיש‬ ‫שאתה יכול לספר לי על הדברים האלה.‬
‫אתה יודע?‬
‫כי…‬
‫אני הרגשתי דברים דומים.‬
‫ונתתי לך את החלק הזה שלי.‬
‫ו… אף פעם לא ממש…‬
‫עזרתי לך מספיק כשהיית צריך.‬
‫כשנכנסת לכלא, כתבתי מכתב לשופט.‬ ‫כתבתי, "הבן שלי זקוק לעזרה",‬
‫כי ידעתי שזה נכון, אבל פשוט הסתפקתי בזה,‬ ‫וזה לא היה מספיק, ו…‬
‫לא הייתי אבא טוב.‬
‫לא הייתי, כי לא הייתי בעל טוב.‬
‫ו…‬
‫לא הרגשת בטוח.‬
‫השארתי אותך לבד.‬
‫אני לא מאמין שהשארתי אותך לבד.‬
‫אוי, אני כל כך…‬
‫אני כל כך מצטער שהשארתי אותך לבד.‬ ‫-זמן ללכת.‬
‫ואף פעם לא אסלח לעצמי.‬
‫אוקיי. אבל לא אעזוב אותך שוב.‬
‫אני מבטיח, בן. אני אפצה אותך. אני…‬
‫אבקר אותך כל שבוע, ואתקשר.‬
‫"ידעתי שזה בדרך כבר הרבה זמן.‬
‫"יש כל כך הרבה שאני צריכה לומר,‬
‫"אבל אני לא מסוגלת לנסח את זה במילים,‬
‫"כי הכול כל כך איום.‬
‫"מילים לא יכולות לבטא את גודל האבל שלי.‬
‫"ואני מנסה לקחת אחריות‬ ‫על החלק שהיה לי בכל זה,‬
‫"אבל פשוט כואב מדי לעשות זאת.‬
‫"אבל להכחיש שהיה לי כל חלק בזה‬
‫"זו נחמה שאני לא יכולה להרשות לעצמי.‬
‫"כי אני יודעת שזה לא נכון.‬
‫"אכזבתי אותך, ג'ף.‬
‫"ואני מצטערת שלא הייתי האימא שהיית צריך.‬
‫"ואני כבר לא מוכנה לחיות‬ ‫עם האשמה על העובדה הזאת.‬
‫"לכל הקורבנות של ג'ף,‬
‫"אני לא מסוגלת להביע את עוצמת החרטה שלי,‬
‫"אז אין טעם בכלל לנסות.‬
‫"לבני, דייוויד,‬
‫"בבקשה, סלח לי.‬
‫"אתה הצלחת להתעלות מעל כל זה,‬
‫"ואני מצטערת שאני לא מסוגלת.‬
‫"אני אוהבת אותך ואת אחיך.‬
‫"ניסיתי כמיטב יכולתי."‬
‫מתוק שלי.‬
‫רק רגע, אני באמצע פרק.‬
‫כשג'ף היה…‬
‫את זוכרת את חג המולד לפני שג'ף הלך לצבא?‬ ‫-אוקיי, אבל…‬
‫רק שנייה אחת.‬
‫כן, איך לא ידעתי שלכתוב ספר‬ ‫זה מה שהייתי צריך לעשות כל הזמן הזה?‬
‫נראה לי שיש לי כישרון לזה.‬ ‫-ליונל,‬
‫דיברתי עכשיו בטלפון עם דייוויד.‬
‫היא בסדר,‬
‫אבל הוא אמר שג'ויס ניסתה להתאבד.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אבל היא בסדר?‬
‫כן.‬
‫אוקיי.‬
‫אני אתקשר אליו.‬
‫תודה, חברים!‬
‫אנחנו שמחים שחזרתם לשירות.‬
‫תודה על כל התמיכה שלכם.‬
‫הייתה לה משמעות גדולה, ו…‬
‫היה נחמד לדעת שמישהו מגבה אותך.‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫טוב לראות אותך, המפקד. מה שלומך?‬ ‫-בובי!‬
‫אני מעריך את זה שהתקשרת, ראש העיר.‬
‫כן, גם אני.‬
‫מה קרה?‬
‫שני השוטרים שנתנו לנער ההוא, קונארק,‬ ‫לחזור לג'פרי דאהמר,‬
‫הוחזרו לתפקידם.‬
‫מה?‬
‫מכה קלה ביד, וזהו?‬
‫ראש העיר אמר שהם יערערו על ההחלטה.‬
‫ואם זה ייכשל?‬
‫אז אנחנו…‬
‫נעבור להילחם בקרב הבא.‬
‫ואז בקרב שאחריו.‬
‫ובזה שאחריו.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬