СЕРІАЛ NETFLIX
Працюєш у нічну зміну?
МІЛВОКІ, ВІСКОНСИН 1987
Так.
Не принось додому шоколаду. Я стежу за фігурою.
Гаразд.
До речі, що ти там робиш?
Нічого.
І тобі платять за те, що нічого не робиш?
Чому ти не хочеш про це говорити?
Нема про що говорити. Я всю ніч мішаю шоколад.
Гаразд. Я просто спитала.
НЕКРОЛОГИ ДЕНІЕЛЬ СІЧЕК, 1969–1987
То ви подумали, що він гарний.
І пішли на його похорон, хоч ви й не знайомі.
Так.
Я пішов на поминки
й там вирішив, що викопаю його.
І що ви планували робити?
Я просто хотів полежати з ним,
поки він був свіжим, і…
ДЕНІЕЛЬ СІЧЕК 18 РОКІВ
…обійняти.
Але… нічого не вийшло.
Був березень, земля була тверда, і це б зайняло вічність. Тож…
Шкода, що я його не викопав.
Якби викопав, то…
я б не робив усього цього.
Мабуть, це був би кінець.
Джеффе, можете…
Допоможіть зрозуміти.
Що спонукало вас спробувати викопати труп?
Бо більшість людей так не робить.
Мабуть…
Гадаю, я просто…
Я сподівався, що він
захоче подивитися те кіно, яке хотів подивитися я.
Ви хотіли їх контролювати?
Так.
Так, бо…
усі завжди казали мені, що робити.
Мій тато, бабуся, мої начальники.
Ці хлопці…
єдине в моєму житті, що я міг контролювати.
Джеффе,
повертаючись до Стівена Гікса…
кажете, це сталося випадково?
Котрий це? Це автостопер?
Так.
Я майже ніколи не знав їхніх імен.
Ви повинні знати їхні імена. Ви вбили цих людей.
Отже, Стівен Гікс, автостопер.
Це було випадково.
А Стівен Тумі, з готелю в центрі?
Обидва Стіви.
Це теж сталося випадково?
Так.
Я не планував його вбивати.
Я не хотів його вбивати, але вбив.
Тому так, випадково.
І випадково всипав собі наркотик.
Що змінилося?
Бо після цього ви почали вбивати людей навмисно.
Я…
почав більше пити.
Багато пив сам.
І я…
почувався дедалі більше…
самотнім.
Коли я жив із бабусею,
я ходив у бари,
чіпляв когось
і приводив їх до неї додому.
Я їх накачував наркотиками.
А потім відводив униз, у підвал.
Там я душив їх до непритомності,
бо не хотів, щоб вони страждали.
Скількох ви вбили в будинку бабусі, якщо пам'ятаєте?
Трьох, здається.
Можете їх описати?
Ну, один хлопець був чорним,
інший — чикано,
а ще інший — індіанець чи американський індіанець.
Я обирав за вродою.
Я в це не вірю.
Ви шукали жертв.
Перепрошую?
Ви свідомо переїхали у квартиру в громаді чорних.
Це те, що мені по кишені.
У район, де недостатньо патрулів,
і ви це знали, так?
Легше втекти, легше полювати.
То ви вели їх униз, і далі що?
Тоді я трохи панікував,
щоб бабуся не зайшла й не знайшла їх там.
Але вона не любила спускатися сходами.
Тож я знав, що в безпеці.
Та згодом вона почала відчувати запах.
Джеффе?
Але я придумав, як усе владнати.
Пакуєш частини тіл у три пакети й…
Привіт, бабусю.
…викидаєш у смітник…
Виграєш?
…і ніякого смороду, справді.
Джеффе, ви…
Ви що, робили експерименти з тілами?
Так.
Замочував деякі частини в кислоті або
іноді просто кип'ятив, поки не зійде плоть.
Тоді…
Мене тоді повністю
охопив потяг.
Я навіть не намагався його стримати.
Мене посадять на електричний стілець?
Джеффе, ви чули голоси?
Ні.
Я не божевільний.
Проблема в тому, що стало надто легко.
Ось чому це ставалося.
А ваша бабуся нічого не підозрювала?
Ні, вона дещо запідозрила, просто…
не те, що я насправді робив.
Казала, що якось почула гуркіт.
Джеффе?
Спи.
Я сказав їй, що впав.
Вона бачила, що я приводив хлопців.
Але…
вона не приймала того, що це означало.
Що ви…
Так, думаю, вона просто
не хотіла знати про мій…
спосіб життя і все таке.
Але вона помітила запах.
Так.
У липні й серпні було лячно, бо внизу ставало так вогко.
І без кондиціонера.
Джеффе! У підвалі щось смердить.
Це через таксидермічні речі. Я вже казав.
Сьогодні поліція просить допомогти
з пошуком людей, відповідальних за пожежу,
що знищила дім у Стаффорді.
Джеффе, запах.
Так. Я дивився.
Під заднім ґанком мертвий єнот.
Не можу дістати.
Не хвилюйся.
Ще якийсь час смердітиме, а потім припинить.
Чому вона нічого не робила?
Тобто цей запах, розкладання плоті —
це дуже характерний запах.
Людей від такого зазвичай верне.
Не всіх.
Але так, я не знаю.
Я думаю, вона…
думаю, вона навмисно не помічала.
Але коли вона знайшла мій вівтар, їй зірвало дах.
Обережно на сходах!
Боже! Ти не відчуваєш запаху, Джеффе?
Ні.
Не дивно, що бабуся сердиться.
Тепер я теж.
Такий воно має запах, тату.
Тварини й усе інше. Таксидермія — моє хобі.
Відчини, Джеффе.
-Я залишив ключ на роботі. -Джеффе, відчини.
Зараз пошукаю.
Так.
Ось він.
Це ж ти мене навчив.
А тепер ти…
Хвилинку.
Ти ріжеш падаль цією пилкою?
Вона досить велика. Так.
Наприклад, череп бабака.
Меншою не вийде.
Що це?
Що?
Якого біса?
Що?
Якого фіга? Що це?
Це… Це один з моїх експериментів.
Я використовував хімікати, щоб розчинити плоть і шерсть.
Гадаю, це був скунс.
Серйозно, Джеффе?
Міг би краще вимити рештки скунса.
Щоб тобі, Джеффе!
-Вибач, тату. -Господи!
Більше не буду.
Я серйозно.
Так, я сказав, що припиню. Я припиню.
Так, і викинь це диявольське барахло.
Знаю, ти скажеш, що це з фільму,
але це занадто для твоєї бабусі.
Ти це знаєш.
Добре. Викину.
Обіцяю.
То ви припинили.
Так.
На деякий час, кілька місяців.
Кумедно.
Коли я зупинявся, я починав боятися.
Я просто чекав, що мене впіймають.
Здавалося, кожна машина копів їде по мене.
Але… ні.
Я дивився новини,
але ніколи не було репортажів про зниклих осіб
чи щось таке.
Як гадаєте, чому?
Тоді я подумав,
що мене не впіймають,
якщо буду обережним.
Тому не робити цього було дуже важко.
Але я намагався… цього не робити.
Досить…
довгий час.
Одного разу…
я допустився помилки.
Щоб тобі.
Заводься.
От бляха!
Давай, мала.
-Якого фіга? Боже! -Не хвилюйся, я не коп!
Що?
Я бачив тебе в барі.
Потрібна допомога?
Ні. Усе гаразд. Акумулятор розрядився.
І що ти збираєшся робити? Дозволь допомогти.
Я просто… Будинок моєї бабусі за рогом.
Візьмемо мою машину, повернемося сюди й прикуримо.
Добре. Дякую.
Так.
Я зачекаю тут.
Ні, ходімо зі мною.
Тут небезпечно. Не сиди тут.
Візьмемо таксі, поки нас не пограбували.
Дуже дякую.
Будь ласка.
Як тебе звати?
Джефф.
Дякую, Джеффе. Я Рон.
-Зачинив, Роне? -Так.
-Добре. -Ти живеш неподалік?
Так, у бабусі. Поки що.
Заходь.
Тільки тихо.
Інакше прокинеться звір і почне мене вичитувати.
Заходь.
Гаразд, почувайся як удома.
Пошукаю ключі від машини.
Боже.
Показати тобі підвал?
Підвал?
Ні. Я прийшов, бо ти сказав, що можеш мені допомогти.
Так, я тобі допоможу. Я просто… Треба знайти ключі від машини.
Присядь. Вип'єш щось?
Ні. Мені вранці на роботу! Якщо ти чекав чогось іншого…
Добре, тихо! Я просто з ввічливості.
Спитав, чи хочеш чогось,
поки чекаєш.
Кави чи що?
Добре.
Тільки швидко.
Добре. «Санка» підійде?
Підійде. Дякую.
Це швидко.
-Дякую. -Будь ласка.
З тобою хтось є, Джеффе?
Усе гаразд, бабусю! Це просто мій друг!
Уже дуже пізно, Джеффе!
Так, ми знаємо!
Боже.
Ти ж знаєш, що між нами нічого не буде?
Я чітко висловився.
Ми не спатимемо разом.
Що ж,
побачимо.
Гаразд. Пішов ти. Я йду звідси.
Удачі.
Усе гаразд?
Так, просто
в голові запаморочилося.
Джеффе?
Мене зараз знудить.
Присядь.
Ось так. Розслабся.
Усе гаразд.
Ти мені щось підсипав?
Джеффе!
Що?
Гадаю, твоєму другу час додому!
Так, ми вже йдемо.
Добраніч.
Ти такий гарний.
Джеффе!
Хто це?
Просто друг.
Я не знала, що в тебе є чорні друзі, Джеффе.
Зараз не початок двадцятого століття, бабусю.
Так. Я знаю.
Що з ним?
Нічого. Забагато випив.
Намагаюся привести до тями.
Ти пив.
Ні.
Його не знудить?
Іди спати, бабусю.
Відвези цього хлопця до лікарні.
Що? Він просто напився.
Я не хочу, щоб у моєму домі помер незнайомець!
З ним усе буде добре! Дай йому поспати! Боже!
Ні!
Тут щось не так. Я дзвоню твоєму татові.
Ніхто нікому не дзвонитиме.
Він просто перепив. Хай проспиться.
Іди спати.
Що ти робиш?
Я даю цьому хлопцеві ковдру.
І посиджу з ним, поки він не прокинеться.
Ти не мусиш цього робити!
Якщо цього юнака знудить, я відвезу його до лікарні.
Зрозумів?
Ви тут п'єте й ще казна-чим займаєтеся.
Повірити не можу, курва!
Добирай слова, юначе!
Хочеш, то йди у свою кімнату, а я лишаюся тут!
І можеш бути певен, я все розкажу твоєму татові.
Якщо ти так хвилюєшся за нього, бабусю, чого не викличеш швидку?
Я знаю чого.
Привіт, друже.
Час додому.
…п'єш, поки не вб'єш себе?
Якщо для тебе це розваги, то я не знаю…
Дай гроші, бабусю.
З ним усе добре?
Так, усе добре.
Щасливої дороги.
Куди йому? Пане, подбайте, щоб цей хлопець доїхав додому.
Де він живе?
Трохи далі…
Біля «Маркетт».
Цей автобус їде Двадцять сьомою.
Так, я про Двадцять сьому й кажу.
Добре, дякую.
Агов, це кінцева.
Уже кінцева.
-Де я? -У тебе передоз. Пощастило, що ти живий.
Стривайте.
Я не вживаю наркотиків.
Учора вживав.
Ні, я…
Пані, учора я познайомився з хлопцем, він дивний такий.
Мабуть, він щось підсипав у мій напій.
Він хотів мене вбити.
Тобі варто піти в поліцію.
То кажете, він накачав вас наркотиками. Як саме він це зробив?
Підсипав мені щось у каву.
Я випив келих у клубі, офіцере, а потім два ковтки кави в нього,
і раптом кімната пішла обертом, я не міг говорити.
То це не через кофеїн чи…
Це була «Санка».
А наступного дня я прокинувся в лікарняному ліжку.
Зникло 200 доларів і браслет.
Не думаю, що 200 баксів і браслет…
Байдуже до речей. Цей тип підсипає людям наркотики.
Слухайте…
я ходив у лазні.
Кажуть, що знають цього Джеффа.
Він білявий.
Його туди не пускають, бо він накачує хлопців наркотою.
Добре.
Ми перевіримо.
Я не прошу перевірити. Я прошу зупинити цього хлопця.
Я розумію.
Але такі речі важко довести.
Підіть до нього додому.
Те, що він використовує, буде там.
-Знаєте, де він живе? -Так!
Думав, що помру в його вітальні.
Він живе на 57-й.
Між Гейс і Лінкольна. Я знаю, де його дім.
Джеффе, що скажеш на свій захист?
Я не розумію, про що він.
Я зустрів його в барі, він потребував допомоги з машиною
і був дуже п'яний.
Я сказав: «Ходімо до мене,
протверезієш, вип'єш кави».
І він просто… Він заснув на кріслі.
То він просто був п'яний?
Так.
А ви пили?
-Одне пиво, та я не був п'яний. -Джеффрі Дамере.
Що? Коп питає, що сталося, тож я йому кажу!
Я хотів зробити щось хороше.
Цей хлопець був вгашений. Хотів сідати за кермо.
Це незаконно.
А якби я зазирнув у вашу спальню,
я б знайшов якісь транквілізатори?
Ні. Я навіть не знаю, які вони на вигляд.
Але спальня нагорі, дивіться.
Він сказав, що ви вкрали гроші.
Що?
І браслет.
Ні, я нічого не крав.
Моя бабуся була зі мною весь час. Я брав його гаманець?
Ні.
Він не брав, а я весь час була там. Це правда.
Браслет?
Боже.
Не пригадую ніякого браслета.
Та ви знущаєтеся.
Знаю, ви розчаровані, але ми пішли в той дім.
Поговорили з ним, з бабусею.
Просто… Завжди є дві сторони історії.
Господи.
Він дивний хлопець, це правда.
Кілька разів заарештовували, та…
Ви б мали знати,
що арешт не означає, що людина винна.
Мене не арештовували.
Так. Гаразд. Ну, ви розумієте.
Дозвольте уточнити…
Ви повірите на слово білому з кримінальним минулим,
а не чорному без кримінального минулого?
Ви це хочете сказати?
Бо я кажу, що цей чоловік намагався мене вбити.
А ви кажете, що нічого не можете вдіяти.
Без жодних доказів — так, саме це я і кажу.
-За що його заарештували? -Я не можу сказати.
Дякую за ваш час.
Агов!
-Не сідай у таксі! -Якого фіга?
Стули пельку, виродку!
Брате, цей чувак спробує тебе вбити! Він ненормальний!
Та ну.
Що… То ти…
Агов!
Забери свої 50 доларів.
Ні!
Та ну. Що…
Де ти був?
Уже десята година!
Тебе покарано!
Ми просимо бути вдома в певний час.
Тоді й треба прийти!
Синку?
Підійдіть!
Поставте на підлогу.
Ходімо з нами.
Пане Дамер, встаньте.
За звинуваченням у сексуальному насильстві другого ступеня
ви не визнаєте провини.
Тому я засуджую вас до року ув'язнення
у в'язниці округу Мілвокі.
Пане Дамер,
ви нагадуєте мені мого онука.
У нього були проблеми з алкоголем.
Але він змінився.
І тепер у нього успішна автомийка.
Ви не з тих, кому місце у в'язниці.
Вам потрібен другий шанс.
І сьогодні ваш щасливий день, бо я вам його дам.
З іншого боку, сподіваюся, ви засвоїли урок
і надалі поводитиметеся добре.
Я бачу, що у вас стабільна робота.
Тож суд дасть вам допуск до роботи на 40 годин на тиждень.
А після роботи ви повертатиметеся у в'язницю.
І хоча суд зобов'язаний повідомити про це роботодавця,
я зроблю вам послугу
й не розголошуватиму природи порушення.
Що скажете? Справедливо?
Так. Дякую, Ваша честь.
Куди ми їдемо?
До бабусі.
Ми влаштуємо останню сімейну вечерю.
А коли вийдеш, знайдеш собі житло.
Бо ми вже не знаємо, що робити, Джеффе.
Ми з розуму сходимо!
Ще десять хвилин пектиметься.
Хочеш ще пива, Джеффе?
Так, дякую.
Знаєш, Джеффе, заставу сплатила твоя бабуся.
Дві тисячі п'ятсот доларів — це для неї багато.
Ти їй ці гроші повернеш.
Мене підставили. Я лише фотографував.
Тихо.
Мені тепер усі хобі заборонено?
Досить.
Де коробка?
Яка коробка?
Не клей дурня.
У бабусі є коробка з моїми речами.
Фотографії, стрічки, усі мої досягнення.
Я хочу, щоб ти її повернув.
Принеси.
Вона мені дала.
Чорт, Джеффе!
Принеси.
Добре.
Ти підеш за мною?
Так.
Відчини.
Не можу. Загубив ключ.
Джеффе, не бреши мені!
Я не брешу. Я не знаю, де він.
Ах ти ж… Там щось погане, Джеффе.
Що, порнографія?
Ні. Лише мої речі.
Ґейська порнографія?
Бо я зазирав під твій матрац і не знаходив «Плейбоя».
А тепер тебе звинувачують у розбещенні 13-річного хлопця.
Ні, там мої речі, бейсбольні картки!
То ти мені не скажеш? Я розіб'ю цю довбану коробку!
Годі, тату. Якого фіга?
Відчини довбані двері, Джеффе!
Не розбивай коробки, тату. Я знайшов ключ. Ось він.
Тут лише порно.
Поклав туди, щоб бабуся не знайшла.
Вибач.
Вечеря готова!
Ходімо вниз.
Коханий, я знаю, ти засмучений.
Усе гаразд.
Ніхто не хоче, щоб його син потрапив до в'язниці.
Я постійно запитую себе…
Це я винен?
-Я серйозно. Це я… -Коханий.
Треба було зберегти той клятий шлюб?
Треба було більше бути з ним? Ця таксидермія — він це любив.
Коханий, не картай себе.
Треба було бути жорсткішим.
Треба було натиснути на нього й дізнатися, у чому річ.
Та якщо чесно, мені з ним було не по собі.
І я не хотів знати…
Усі ці сигнали.
Боже.
І я питав його. Знаєш, я щоразу його питав.
Алло?
Звільнили?
Що сталося, Джеффе?
Не знаю. Вирішили, що я забагато п'ю.
Вони так і не сказали.
То що…
Що ти робив з манекеном, Джеффе?
Що? Ти його вкрав?
Я зробив це на спір. Це був жарт.
А що ти робив на ярмарку, Джеффе?
Виставляв себе на показ?
Я просто пісяв надворі. Я не знав, що хтось бачить.
Дякую, що приїхав, тату.
Навіщо ти розбещував хлопця?
-Джеффе? -Я не розбещував його.
Я лише фотографував.
Не бреши мені.
Я навіть не знав, скільки йому.
Навіщо малому брехати?
Не знаю. Не знаю навіщо. Я лише зробив кілька знімків.
Хотів йому заплатити.
Мене підставили.
Люди хочуть мене дістати, тату. Я теж цього не розумію.
Тато того хлопчика…
Я постійно згадую його погляд.
Він подивився на мене.
Джефф Дамер знав, що мій син — дитина.
Коли він зустрів мого сина, спитав,
у якому класі той навчався.
Якби мій син не був таким здоровим і спортивним,
наркотик, який цей чоловік підсипав моєму синові, убив би його…
Пане Синтасомфон, пробачте. Просто…
Мені важко вас зрозуміти.
Може, хтось із ваших дітей нам допоможе?
Дякую.
Ми іммігранти в цій країні.
Ми багато працюємо.
Беремося за будь-яку роботу.
У нас немає грошей на дорогого адвоката.
Моя сім'я, ми не їмо й не спимо…
Гаразд.
Якщо ваш батько хоче передати лист судовому приставу,
ми можемо внести його до протоколу.
Пане Дамер, будь ласка, встаньте.
За звинуваченням у сексуальному насильстві другого ступеня
ви не визнаєте провини.
Тому я засуджую вас до року ув'язнення
у в'язниці округу Мілвокі.
Шановний судде Ґарднер, я переконаний,
що мій син Джеффрі Дамер — алкоголік.
Якщо його не лікувати, я дуже боюся,
що він зірветься, коли вийде з в'язниці.
Я чув про програму,
яка успішно лікує алкоголіків,
і заради майбутнього Джеффа важливо,
щоб він узяв у ній участь.
Це ти, курва, любиш дітей? Так?
Я щиро сподіваюся, що ви зможете якось допомогти моєму сину,
якого я дуже люблю.
І для якого я хочу кращого життя.
Думаю, це наш останній шанс його врятувати,
і ви, Ваша честь, можете нам допомогти.
З повагою, Лайонел Дамер.
РІК ПО ТОМУ
-Привіт, тату. -Привіт.
-Радий тебе бачити. -Так.
-Привіт, Джеффе. Маєш чудовий вигляд. -Привіт.
Ти схуд.
-Радий це чути. -Так.
Так.
Я часто піднімав тягарі.
Багато читав.
-І щодня ходив на роботу, це допомагало. -Так.
Так, у мене все добре.
Поводжуся добре.
Чудово. Просто… Справді чудово.
Поживеш із бабусею ще тиждень, і все.
Тоді знайдеш квартиру.
-Ми з Шарі тобі допоможемо. -Гаразд.
Джеффе, коли ти був там…
тобі хтось допомагав?
Може, психолог,
чи ти з кимось говорив?
Про що?
Що завгодно.
Знаєш, про алкоголь,
про те, як…
Про те, що в тебе на душі.
Або, може, знаєш, якісь поради щодо поведінки…
Щодо твого місця в суспільстві.
Не знаю, про те, чого я не зміг тебе навчити.
Ні, там тебе просто залишають на самоті.
Я весь час був сам. Мені було добре.
Ти обіцяв зупинитися на гамбургери.
Так, тримай.
Заведи машину.
Я запаркувався в кінці. Сходжу в туалет.
Добре.
Ну, ми прийшли.
Вибач.
Намагаюся навчитися.
Прочитай по губах.
Я тут живу.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин