EN NETFLIX-SERIE
Så du jobbar nattskiftet?
Japp.
Ta inte hem någon choklad, jag försöker hålla figuren.
Okej.
Vad gör du där, förresten?
Inget.
Du får nog inte betalt för ingenting.
Varför vill du inte prata om det?
Det finns inget att prata om, jag blandar bara choklad.
Okej, visst. Jag frågade bara.
DÖDSRUNOR DANIEL CICZEK, 1969-1987
SJUNGER FORTFARANDE BLUES
Du tyckte att han var vacker.
Och du gick på hans begravning trots att ni aldrig träffats?
Ja.
Jag var på likvakan också.
Det var då jag bestämde mig för att gräva upp honom.
Och vad tänkte du göra?
Jag ville bara ligga bredvid honom. Medan han var färsk, och…
…hålla om honom.
Men det gick inte.
Det var mars, marken var för hård och det skulle ta en evighet. Så…
Men jag önskar att det hade gått.
Om jag hade gjort det…
…så hade jag nog inte gjort det andra.
Det kunde ha varit slutet.
Jeff, kan du…
Hjälp oss att förstå.
Vad tror du fick dig att försöka gräva upp en kropp?
De flesta skulle inte göra något sådant.
Jag antar…
Jag antar att jag…
…hoppades att han skulle vara…
…någon som ville se samma film som jag ville se.
Ville du kontrollera de här männen?
Ja.
Ja, för…
…alla sa hela tiden åt mig vad jag skulle göra.
Pappa, farmor, mina chefer.
Killarna var…
…det enda i mitt liv som jag kunde kontrollera.
Så Jeff,
om vi återvänder till Steven Hicks…
Du sa att det var en olycka.
-Vem var han? Liftaren? -Ja.
Okej. Jag visste oftast inte deras namn.
Du borde kunna deras namn. Du dödade dem.
Steven Hicks, liftaren.
Det var en olyckshändelse.
Och Steven Tuomi, killen på hotellet inne i stan.
Två Steve.
Var det också en olycka?
Ja.
Jag tänkte inte döda honom.
Jag ville inte, men jag måste ha gjort det.
Så ja, en olyckshändelse.
Jag drogade mig själv också av misstag.
Vad förändrades sedan då?
För efter det började du döda folk avsiktligen.
Tja…
…jag började dricka mer.
Jag drack ofta ensam.
Och jag…
…började känna mig allt mer…
…ensam.
När jag bodde med farmor gick jag till barer,
raggade upp någon och tog hem dem till henne.
Sedan drogade jag dem.
Och tog ner dem till matkällaren.
Sedan ströp jag dem tills de var medvetslösa,
för jag ville inte att de skulle lida.
Hur många dödade du i din farmors hus? Minns du det?
Tre?
Kan du beskriva dem?
En kille var svart, en var mexikan
och en annan var indian, eller ursprungsbefolkning.
Det var bara det att jag tyckte att de var snygga.
Det köper jag inte.
Du valde ut dina offer.
Ursäkta?
Du flyttade medvetet in i en lägenhet i ett svart område.
Jag hade råd med det.
I ett missgynnat område med liten polisnärvaro,
och du visste det, eller hur?
Det är lättare att komma undan, lättare att jaga.
Du får ner dem dit. Sedan då?
Vid det laget brukade jag bli stressad,
jag var rädd att farmor skulle komma ner och hitta dem.
Men hon gillade inte att gå i trapporna.
Så jag visste att det var ganska riskfritt.
Men sedan kände hon lukten.
Jeff?
Jag kom på vad jag skulle göra.
Man lägger kroppsdelarna i tredubbla påsar och…
Hej, farmor.
…slänger dem och…
Vinner du?
…då luktar det inget alls.
Jeff, gjorde du…
Vad gjorde du? Experimenterade du på kropparna?
Ja.
Jag lade vissa delar i syra
eller kokade dem tills köttet lossnade.
Det där…
…tvånget hade tagit över totalt.
Jag försökte inte ens stoppa det.
Tror ni att jag kan få elektriska stolen?
Jeff, hörde du någonsin röster?
Nej.
Jag är inte galen.
Det blev bara så enkelt.
Det var därför det fortsatte.
Och din farmor misstänkte inget?
Hon misstänkte något, men…
…inte det jag faktiskt gjorde, tror jag.
Hon sa att hon hörde en duns en gång.
Jeff?
Somna om.
Jag sa att jag hade ramlat.
Hon såg nog att jag tog hem killar.
Men…
…hon ville inte inse vad det innebar.
Att du var…
Ja, jag tror att hon…
…inte ville veta om min…
…livsstil och allt det.
Men hon kände lukten.
Ja.
Juli och augusti var hemska, för det blir så fuktigt där nere.
Ingen AC.
Jeff! Det är något som luktar riktigt illa i källaren.
Det är mina taxidermigrejer. Jag har ju sagt det.
I kvällens kriminalrapport ber polisen om hjälp
att hitta de skyldiga till branden som ödelade ett hus i Stafford.
Jeff, lukten.
Ja. Jag har sett den. Det är en död tvättbjörn under verandan.
Jag når den inte.
Men oroa dig inte. Det luktar ett tag, sedan går det över.
Varför gjorde hon inget, tror du?
Jag menar, lukten av ruttnande kött är väldigt speciell.
Vi är benägna att äcklas av sådant.
Inte alla.
Men jag vet inte. Jag tror att hon…
Det kanske var medvetet att hon inte såg det.
Men när hon hittade mitt altar blev hon galen.
Gå försiktigt i trappan!
Herregud! Känner du inte lukten?
Nej.
Inte konstigt att farmor är arg.
Det är jag också.
Det är så det luktar, pappa.
Djur och sånt. Jag har taxidermi som hobby.
Lås upp, Jeff.
-Jag lämnade nyckeln på jobbet. -Lås upp.
Få se nu.
Just det.
Här är den.
Det var du som lärde mig.
Och nu är du typ…
Vänta lite.
Använder du den där för att såga upp djur?
Den är tillräckligt stor. Ja.
För en murmeldjursskalle?
Det går inte med en mindre.
Vad är det där?
Vad?
Vad tusan?
Vad?
Vad tusan är det här?
Det är bara ett av mina experiment.
Jag använde kemikalier för att smälta bort kött och päls.
-Det där kan ha varit en skunk. -Jaså, det tror du?
Du kanske kunde ha spolat ner skunkslammet?
Herregud, Jeff!
-Förlåt, pappa. -Herregud!
-Jag ska sluta. -Jag menar allvar.
Jag sa ju att jag ska sluta.
Ja, och gör dig av med de där djävulsprylarna också, för sjutton.
Du säger att de kommer från en film, men det är för mycket för din farmor.
Det vet du.
Okej, jag ska.
Jag lovar.
Så du slutade.
Ja.
Ett tag. Flera månader.
Det är lustigt.
Det var när jag slutade som jag började bli rädd.
Jag väntade bara på att åka fast.
När jag hörde en polisbil trodde jag att de skulle ta mig.
Men det hände aldrig.
Jag tittade på nyheterna,
men de sa aldrig något om någon saknad person eller så.
Varför tror du det var så?
Då tänkte jag
att jag inte skulle åka fast.
Om jag var försiktig.
Och då var det svårt att inte göra det.
Men jag försökte att låta bli.
Under…
…en lång period.
En gång…
…klantade jag mig rejält.
Skit också.
Kom igen.
Helvete! Kom igen.
-Vad fan? -Ingen fara, jag är ingen snut!
Va?
Jag har sett dig i baren.
Behöver du hjälp?
Nej tack. Det är bara batteriet som är dött.
Hur ska du fixa det? Du borde låta mig hjälpa dig.
Jag… Min farmors hus ligger runt hörnet.
Vi kan hämta min bil, köra hit och ge starthjälp.
Okej. Tack.
Ja.
Jag väntar här.
Nej, följ med.
Det är ett stökigt område, du borde inte sitta där.
Kom. Vi tar en taxi innan någon rånar oss.
-Tack ska du ha. -Alla gånger.
-Vad heter du? -Jeff.
Tack, Jeff. Jag heter Ron.
-Låste du? -Ja.
-Bra. -Så du bor i närheten?
Ja, hos min farmor. För tillfället.
Kom in.
Men vi måste vara tysta. Annars vaknar draken och skäller ut mig.
Kom in.
Känn dig som hemma.
Jag måste hitta bilnycklarna.
Herregud.
Hör du, vill du se matkällaren?
Matkällaren?
Nä. Jag är bara här för att du sa att du skulle hjälpa mig.
Jag ska hjälpa dig. Jag måste bara hitta bilnycklarna.
Sätt dig. Vill du ha en drink?
Nej, jag måste jobba i morgon! Om du inte har tänkt…
Visst, tyst! Jag är bara artig.
Jag ville fråga om du vill ha något
medan du väntar.
Vill du ha kaffe eller något?
Visst.
Men snabba på.
Ja, sir. Är koffeinfritt snabbkaffe okej?
-Det blir bra. Tack. -Det går inte fortare än så.
-Tack. -Det var så lite.
Är det någon där med dig, Jeff?
Det är okej, farmor. Det är bara min vän!
-Det är väldigt sent! -Ja, vi vet.
-Herregud. -Du vet att inget händer här i kväll, va?
Jag har varit tydlig med det. Jag tänker inte ligga med dig.
Tja,
vi får väl se.
Okej. Dra åt helvete, nu går jag.
Lycka till med det.
Mår du bra?
Ja, jag blev bara väldigt yr.
-Jeff? -Jag kommer att spy.
Sätt dig en stund.
Så ja. Slappna av, det är ingen fara.
Du la något i kaffet, va?
Jeff!
-Vad?! -Din vän borde nog gå hem nu!
Ja, vi går nu.
God natt.
Du är så fin.
Jeff!
-Vem är det där? -Det är bara min vän.
Jag visste inte att du har svarta vänner.
Det är inte 1920-talet längre, farmor.
Ja, jag vet.
-Vad är det med honom? -Han har bara druckit lite för mycket.
Jag ska få honom att nyktra till.
-Du har druckit. -Nej, det har jag inte.
-Kommer han att kräkas? -Gå och lägg dig, farmor.
Du borde ta den unge mannen till sjukhuset.
Va? Han är bara lite full.
Jag vill inte att en främling dör i mitt hus.
Han klarar sig! Låt honom sova ruset av sig.
Nej!
Det är något på tok här. Jag ringer din far.
Ingen ringer någon. Okej?
Han har druckit för mycket och ska sova ruset av sig.
Gå och lägg dig nu.
-Vad håller du på med? -Jag ger den unge mannen en filt.
Och jag stannar här nere och tittar till honom tills han vaknar.
Det behöver du inte göra!
Och om han kräks tar jag honom till sjukhuset. Är det uppfattat?
Ni drack, och gudarna vet vad annat ni gjorde.
-Det här är helt sjukt! -Vakta din tunga, unge man!
Gå upp till ditt rum om du vill, men jag stannar här!
Och du kan lita på att din far får veta om det här.
Varför ringer du inte ambulans då, om du är så orolig för honom?
Jag vet varför.
Hej, kompis.
Nu går vi hem.
…dricka tills du nästan dör?
Om det är så du har roligt, då vet jag inte…
Jag behöver pengar.
-Är han okej? -Ja, det är lugnt.
Ta dig hem nu.
Vart ska han? Sir, ser ni till att den unge mannen kommer hem?
-Var bor han? -Det är nere i…
Vid Marquette.
Jaha, men jag kör hela vägen längs 27th Street.
Det var det jag menade. 27th Street.
Okej, tack.
Hallå, det här är ändhållplatsen.
Linjen tar slut här.
-Var är jag? -Du tog en överdos. Du har tur som lever.
Vänta.
Jag knarkar inte.
Det gjorde du igår.
Nej, jag…
Jag träffade en kille i går kväll, han var skum.
Han måste ha lagt något i min dryck.
Han försökte döda mig.
Du borde gå till polisen.
Du säger att han drogade dig. Hur gick det till?
Han la något i mitt kaffe.
Jag drack ett glas på klubben, sedan tog jag två klunkar av kaffet
och plötsligt snurrade rummet och jag kunde inte prata.
-Det var inte koffein då…? -Det var koffeinfritt.
Nästa dag vaknade jag i en sjukhussäng.
Med 200 dollar och ett armband borta.
Jag tror inte att 200 dollar och…
Jag skiter i att jag blev rånad. Han drogar folk.
Hör här…
Jag åkte till badhusen. De känner till den här Jeff. Han är blond.
Han är portad därifrån för att han drogar folk.
Okej.
Som jag sa, vi ska ta en titt på det.
Jag ber er inte att ta en titt på det. Ni måste stoppa honom.
Jag förstår.
Det är svårt att bevisa sådana saker.
Åk hem till honom. Det han använder finns där.
-Vet du var han bor? -Ja!
Jag trodde att jag skulle dö där. Det är på 57th.
Mellan Hayes och Lincoln. Jag vet precis var det är.
Jaha, Jeff. Vad har du att säga?
Ärligt talat så vet jag inte vad han menar.
Jag träffade honom i baren och han behövde starthjälp.
Han var väldigt onykter.
Jag sa: "Följ med hem till mig och nyktra till. Drick en kopp kaffe."
Och han…somnade i fåtöljen.
Du menar att han bara var full?
Ja.
Hade du druckit?
-En öl, men det var lugnt. -Jeffrey Dahmer!
Vad? Polisen frågar vad som hände, så jag berättar!
Jag försökte göra något snällt.
Jag menar, han var packad och skulle köra bil.
Det är olagligt.
Om jag såg mig omkring i ditt sovrum,
skulle jag väl inte hitta några lugnande medel eller något sådant?
Nej. Jag vet inte ens hur sånt ser ut.
Men visst. Det är där uppe, om du vill ta en titt.
Han sa att du stal pengar.
Va?
-Och ett armband? -Nej, det gjorde jag inte.
Farmor var med mig hela tiden. Grävde jag i hans plånbok?
Nej.
Det gjorde han inte, och jag var där hela tiden. Det är sant.
Och ett armband?
Jisses. Jag minns inget armband.
Ni måste skämta.
Jag vet att du är besviken, men vi åkte dit.
Vi pratade med honom och farmodern. Det finns alltid två sidor av myntet.
Herregud.
Visst, han är märklig. Han har gripits ett par gånger, men…
Du ska veta att det inte innebär att man plötsligt är skyldig till allt.
Jag har aldrig gripits.
Ja, okej. Tja…
Har jag förstått det rätt?
Ni litar mer på en vit man med ett brottsligt förflutet
än en svart man som aldrig har gjort något brottsligt.
Det är väl det du säger?
För jag säger att han försökte döda mig, och du säger att ni inte kan göra något?
Utan bevis, ja. Det är det jag säger.
-Vad greps han för? -Det kan jag inte säga.
Tack för din tid.
Hallå!
-Gå inte in i taxin! -Vad fan?
Håll käften, din jävel!
Han kommer försöka döda dig! Han är helt jävla galen!
Äh, lägg av.
Va? Ska du bara…?
Hör du!
Kom och hämta dina 50 dollar.
Nej!
Kom igen. Vad…?
Var har du varit? Klockan är tio!
Du har utegångsförbud!
Vi säger åt dig att vara hemma en viss tid.
Då ska du komma hem!
Min son?
Kliv ner!
Lägg den på marken.
Kom med oss, tack.
Mr Dahmer, stå upp.
På åtalspunkten sexuellt övergrepp har ni medgett handlingen men ej brott.
Därför dömer jag er till ett år på Milwaukee County kriminalvårdsanstalt.
Mr Dahmer.
Ni påminner mig om min sonson.
Han hade alkoholproblem.
Men han redde ut det, och nu äger han en framgångsrik biltvätt.
Ni är inte en person som hör hemma i rättssystemet, okej?
Ni behöver en andra chans.
Och det här är er turdag, för ni ska få den.
När det här är över, har ni förhoppningsvis lärt er läxa
och kan skärpa till er.
Jag ser att ni har fast anställning,
så rätten medger arbetstid på upp till 40 timmar per vecka.
Ni återvänder till anstalten direkt efter jobbet.
Och fastän rätten är skyldig att informera er arbetsgivare om situationen,
är jag beredd att göra er en tjänst och utelämna detaljerna kring ert brott.
Låter det rättvist?
Ja. Tack, herr domare.
Vart ska vi?
Till farmor. Vi ska äta en sista middag tillsammans.
När du kommer ut får du skaffa ett eget ställe.
Vi är färdiga med dig, Jeff.
Färdiga!
Steken dröjer tio minuter till.
Vill du ha en till öl?
Ja tack.
Det var din farmor som betalade borgen. Okej? Det är mycket pengar, 2 500 dollar.
Du förväntas betala tillbaka dem.
Det var en fälla. Jag fotograferade bara.
Tyst med dig.
-Inga fler hobbyer då, antar jag. -Nu räcker det.
Var är lådan?
-Vilken låda? -Spela inte dum.
Din farmor har en låda med mina grejer.
Foton, rosetter, mina bedrifter.
Jag vill ha tillbaka den. Gå och hämta den.
-Nej, jag fick den. -För helvete, Jeff!
Hämta den.
Visst.
-Ska du följa efter mig? -Ja, det ska jag.
Nå, öppna den.
-Jag har tappat nyckeln. -Ljug inte för mig!
Jag vet inte var den är.
Herre…! Det är något hemskt i den.
-Vad är det? Porr? -Nej, bara mina grejer.
Är det bögporr, Jeff? För jag har aldrig hittat en Playboy under din madrass.
Och nu har du antastat en 13-årig pojke.
Nej, det är mina grejer. Basebollkort!
Du tänker inte berätta? Då bryter jag upp den!
Lägg av, pappa. Vad tusan?
Öppna dörrjäveln, Jeff!
Ta inte sönder lådan, pappa. Jag hittade nyckeln. Här.
Det är bara porrtidningar. Så att farmor inte ska hitta dem.
Förlåt.
Maten är klar.
Vi borde gå ner.
Jag vet att du är arg.
Det är okej.
Ingen vill veta att deras son ska spärras in nästa dag.
Jag frågar mig själv…
Gjorde jag det här?
-Jag menar det. Gjorde jag… -Älskling.
Borde jag ha stannat i det där äktenskapet?
Borde jag ha gjort mer med honom, taxidermi och sånt? Han älskade det.
-Gör inte så mot dig själv. -Jag borde ha varit hårdare.
Jag borde ha pressat honom mer för att få veta vad som pågick.
Men sanningen är att det kändes olustigt.
Jag ville inte veta…
Alla varningsflaggorna.
Herregud.
Jag frågade honom. Jag frågade varje gång.
Hallå?
Entledigad?
Vad tusan hände?
Jag vet inte. De tyckte väl att jag drack för mycket.
De sa inte vad det var.
Så, vad…?
Vad sjutton gjorde du med en skyltdocka?
Va? Stal du den?
Det var ett vad. Jag gjorde det på skämt.
Vad gjorde du på marknaden, Jeff?
Blottade dig?
Jag pissade utomhus, jag visste inte att någon såg mig.
Tack för att du hämtar mig.
Varför antastade du pojken?
-Jeff? -Det gjorde jag inte.
-Jag tog bara foton. -Snacka inte skit.
-Jag visste inte hur gammal han var. -Varför skulle han ljuga om det?
Jag vet inte. Jag tog bara några foton.
Jag tänkte betala honom.
Det var en fälla.
Folk är ute efter mig. Jag förstår inte heller.
Ungens pappa…
Jag kan inte släppa hans blick.
Han stirrade på mig.
Jeff Dahmer visste att min son var ett barn.
När de träffades frågade han min son vilken klass han går i.
Om min son inte var så frisk och vältränad
kunde drogen den här mannen gav honom, ha tagit livet av honom…
Mr Sinthasomphone, jag beklagar. Det är bara det…
Jag har svårt att förstå er. Kan något av era barn kanske hjälpa till?
Tack.
Vi är invandrare.
Vi arbetar hårt.
Vi tar de jobb vi kan få.
Vi har inte råd med någon dyr advokat.
Vi kan inte äta eller sova…
Okej.
Om din pappa lämnar sitt brev till väktaren, så kan vi registrera det.
Mr Dahmer, var snäll och stå upp.
På åtalspunkten sexuellt övergrepp har ni medgett handlingen men ej brott.
Därför dömer jag er till ett år
på Milwaukee County kriminalvårdsanstalt.
Kära domare Gardner, jag tror fullt och fast
att min son, Jeffrey Dahmer, är alkoholist.
Om han inte får behandling är jag väldigt orolig
för hur det ska gå när han släpps fri.
Jag har hört talas om ett behandlingsprogram
som lyckats väl med att behandla alkoholister,
och att ge Jeff en sådan behandling är avgörande för hans framtid.
Det är du som knullar barn, va?
Jag hoppas att ni ingriper för att hjälpa min son, som jag älskar.
Och som jag önskar ett bättre liv.
Jag tror att det här är sista chansen att göra något bestående,
och att ni, herr domare, är nyckeln till det.
Vänliga hälsningar, Lionel Dahmer.
ETT ÅR SENARE
-Hej, pappa. -Hej.
-Kul att se dig. -Ja.
-Hej, Jeff. Du ser bra ut. -Hej.
-Du har gått ner i vikt. -Kul att höra.
Ja.
Tur att jag kunde lyfta skrot.
Och läsa mycket.
-Och jobba varje dag. Det hjälpte. -Ja.
Men ja, det har gått bra. Jag har uppfört mig.
Toppen. Det är ju jättebra.
Du ska bo hos din farmor i en vecka, inte mer.
Sedan får du hitta en egen lägenhet.
-Men jag och Shari hjälper dig med det. -Okej.
Jeff, när du var där…
Fick du någon hjälp?
Du vet, av psykolog, eller pratade du med någon? En kurator?
-Om vad? -Vad som helst.
Du vet, alkohol eller hurdan du är…
Vad som händer inne i dig.
Eller kanske vägledning för hur du ska…
Du vet, bidra till samhället.
Jag vet inte, men sånt som jag inte kunde lära dig.
Nej, de lämnar en i fred där inne.
Jag höll mig för mig själv, det var det bästa med allt.
Kom. Du sa att vi kan äta hamburgare.
Ja, här.
Du kan väl värma upp bilen? Jag står längst bort. Jag ska gå på toa.
Okej.
Här är det.
Förlåt.
Jag försöker lära mig.
Läs på mina läppar.
Jag bor här.
Undertexter: Lisbeth Pekkari