АНІМЕ-СЕРІАЛ NETFLIX
Директоре Еванс.
Що таке? Чому ви зайшли без дозволу?
Вибачте, пане. Я кілька разів до вас зверталася.
Гаразд. Що ви хотіли?
Чи можу я піти додому трохи раніше?
Вибачте, пане. У мене ввечері дещо заплановано.
То я мушу вам графік замість вас складати?
Ні, пане. Перепрошую…
Просто ми святкуємо вступ мого сина в Академію…
Мої вітання! В Arasaka скоро засяє нова зірка.
Тоді знайдіть когось, хто принесе мені зразок UG2.
О цій годині на роботі вже нікого немає…
Я можу сама принести вам зразок…
Як люб'язно з вашого боку. Принесіть і можете бути вільна.
Директоре Еванс?
Чекайте…
Що там сталося?
Кілька секунд не було зв'язку. Хтось поставив глушилку?
З'єднання було стабільне.
Дивно.
Яке нудне завдання.
Таке зухвале вбивство на об'єкті Arasaka. Вони за дурнів нас мають.
Вони напали на лабораторію, яка займається протидією Militech.
Це пов'язано з мережником, який убив Джеймі та Маркуса?
Директора Еванса застрелили.
А ще, вони недбало замітали сліди.
На мережника це не схоже.
Нам важливіше схопити мережника. Він занадто небезпечний.
Але ми не знаємо ні його мотивів, ні мети…
Ми навіть слід виявити не можемо.
Це не просто неконтрольований мережник.
Стільки від нього клопоту для контррозвідки Arasaka…
Щоб напасти на його слід, доведеться змінити тактику.
Думаєш, варто придивитися до справи Еванса?
Це різні інциденти, але, можливо, ми знайдемо якісь зачіпки.
Змінімо цілі. Простежмо за посередником, який це влаштував.
Знайти тих, хто працює з Militech доволі просто.
Але якщо посередник якось пов'язаний із цим мережником,
вони можуть перейти на інший бік і злити інфу про наш продукт Militech.
Усі посередники Найт-Сіті хитрі й корисливі.
Але вони лише гієни, що збирають крихти, які кидають їм корпорації.
Просто треба нагадати їм,
що містом правлять корпорації, а виживають тут лише прихвосні.
І що ти пропонуєш?
Пропоную зробити це в стилі Найт-Сіті.
Гей…
Убити всіх, крім посередника!
Граната!
Тікай!
Мене мало не вбили.
Це ще не значить, що за цим стоїть Arasaka.
Дурня. Кому ж іще на мене нападати?
Ми не оплачуємо супутню матеріальну шкоду.
Недоторканність ми теж не гарантуємо.
Ви серйозно?
Як думаєш, скільки нам коштувало зам'яти інцидент з Танакою?
А натомість ти нічого нам не приніс.
Хочеш, щоб ми в тебе інвестували — спершу покажи нам результати.
Тобто того, що я вже для вас зробив, замало?
Я такого не казав. Але це все справді якось затягнулося.
Arasaka посилили заходи охорони.
Це підтверджує, наскільки для них важливий кіберскелет.
Хіба не розумієте?
Ми так багато тобі платимо саме тому, що розуміємо це.
Покажи нам результати.
Ти не отримаєш гроші, поки цього не заслужиш. Крапка.
Клятий корпоративний покидьок…
До нас звернувся посередник.
Як ми й думали.
Яка нетерпляча шавка.
Девіде?
Ой, вибач.
Я тебе розбудив?
Не можеш заснути?
Та щось не виходить.
Ясно.
Я вимкну.
Ти не дивишся?
Та я просто так увімкнув…
На Місяць за 250 000… Це дешевше, ніж я думав.
Це лише в один кінець.
А, точно.
Ти пам'ятаєш…
-Що? -Нічого. Я спати.
Гаразд. Добраніч.
Найбільша корпорація світу обговорює незаконну діяльність у такому місці.
Вирішили діяти за вашими методами.
Байдуже. Я тут, щоб почути відповідь.
Проєкт «Кіберскелет» — це делікатна тема навіть всередині Arasaka.
Проблеми почалися, коли в Танаки зосередилося забагато оперативних даних.
Скільки Militech уже відомо?
Інформація — мій основний товар.
Перш ніж продовжити, я вимагаю гарантій.
Ми розуміємо, що ви найкращий з найкращих.
Ми готові задовольнити всі ті запити, які відхилили Militech.
І, звісно, пробачити викрадення Танаки.
Прекрасно.
Проте в нас теж є певні умови.
Я слухаю.
Ви мусите ліквідувати всіх, кому відомо про кіберскелет.
Не проблема.
І ще дещо.
Що саме?
Після смерті Танаки
якийсь мережник заважає нам відновити пошкоджені дані.
Вам щось про це відомо?
На жаль, ні.
Ясно.
Нас дуже цікавить цей випадок.
Навіть якщо це були Militech, я не можу зрозуміти, нащо їм це.
Не думаю, що комусь іще відомо про причетність Танаки до кіберскелета.
Може, це свої?
Ні. Такі дії неможливо виконувати зсередини, не залишаючи слідів.
Є підстави вважати, що це якийсь вправний мережник, хтось із кіберпанків.
Як посередник, ви маєте на цьому знатися.
З окрему плату?
Мільйон за живого й пів мільйона за мертвого мережника.
Тоді я в ділі.
Ти мені дзвониш. Оце так рідкість.
Давно не чула тебе.
Щось сталося?
Ні, просто хотіла тебе про дещо спитати.
Про що?
Та нічого серйозного.
Хотіла дізнатися, чи все добре з Девідом.
Гадаю, усе в нього нормально.
Думала, йому потрібна буде моя підтримка, але він уже справжній ватажок.
Навіть Фарадей дає йому замовлення.
Я чула.
Гадаю, Мейн дуже здивувався б, якби побачив Девіда зараз.
Точно.
Тебе щось тривожить?
Та ні. Головне, що в нього все добре.
-Чому ти не працюєш з ним? -Що?
Схоже, Девід готовий чекати на твоє повернення.
Але хоче, щоб ти повернулася вже зараз.
Я знаю…
Але ти не можеш?
Ні, поки не можу…
Потрібно ще трохи часу.
Ясно.
Не буду тебе розпитувати.
У Найт-Сіті нікому не можна довіряти. Якщо тебе використали — це твоя провина.
Так я тебе вчила?
Саме так.
Сподіваємося, що ти скоро повернешся.
Девід навіть мене не слухає.
Справді?
Гаразд, бувай.
ГІСТЬ НА ПОРОЗІ
Це я.
Скільки в нас тут фаршу!
Набої — все!
Зараз.
Що ти чудиш?
Вибач.
Бувай, Девіде.
Ага…
-Фалько, я теж вийду. -Що?
Чорт, схоже, доведеться пити вдвох.
Фалько, у мене теж є справи.
Справді? Ви всі такі кайфолами.
Девіде!
Ти хіба не збиралася в бар?
З підстаркуватими бухати нудно.
Зі мною теж весело не буде.
Ти себе недооцінюєш!
Слухай, не хочеш прогулятися?
Що?
Ну, можна…
Так!
Слухай, у тебе все нормально?
Тобто?
Що це сьогодні було?
А що було?
Годі клеїти дурня.
Та нічого такого.
Це вже не вперше трапляється.
Думав, я не помічаю?
Стійте…
Не зважай.
Ти недооцінюєш дівчат.
-А хто тут дівчина? -Я тебе приб'ю.
Знаєш, я лише за тобою так пильно спостерігаю.
Годі, Девіде.
Що не так?
Нічого.
Чому ти брешеш мені?
Це тебе не стосується.
Ще як стосується. Я довіряю тобі своє життя.
Вибач.
Я тут подумала…
Так?
Відмовся на якийсь час від імплантів.
Я тебе прикрию!
Ти?
Я зараз серйозно.
Пам'ятаєш психа, який порішив мого брата?
Так.
Я не хочу,
щоб ти став таким, як він.
Ясно.
Вони досі засилають мережників?
ҐЛОРІЯ МАРТІНЕС
Ціль щойно вийшла.
Як і очікувалося.
Відчинено.
Маршрут — чисто.
Ви хто? Що за…
Девіде, ти впорався? У будівлі ще хтось є.
Вони прямують до тебе…
Чекайте…
Гей, Девіде, ти мене чуєш?
Га? Так.
Я тобі дзвонила. До тебе хтось прямував.
Я розібрався.
Скоро вийду.
Девіде!
Нарешті ти оклигав.
Доку…
Симптоми відпускають?
Так…
Коли це почалося?
Що?
Тремтячі руки, запаморочення, нудота. Ти ж це відчуваєш, так?
Так, уже якийсь час.
Чому не сказав мені?
Думав, це мине.
Схоже, побічки тебе нарешті наздогнали.
Хоча те, що з тобою досі все було гаразд — це якесь безглуздя.
Чому зараз?
Відмовся на якийсь час від хрому.
Ти зараз за крок від кіберпсихозу.
Тоді дай мені сильніші ліки!
Чорт. Ти що, уже сказився?
Таких чарівних ліків іще не винай…
Ану стули свою пащеку й принеси мені кляті ліки.
Ти просто хочеш зрубити бабла, так?
Девіде!
На. Це остання доза. Вдев'ятеро сильніша, ніж зазвичай. Днів дев'ять протягнеш.
Вистачить, щоб відправити тебе за межу. Прямісінько на той світ.
Вибач. Такого більше не станеться.
Нічого.
Якщо тобі потрібні такі ліки, то ти вже навряд чи сюди повернешся.
Малий, який штовхав чорні мозкограї на районі тепер…
Іди. Хай про тебе складають легенди. Чи що там роблять кіберпанки.
А я їх за тебе розповім…
Девіде! Чекай! Що це було?
Не кажи про це нашим.
Що відбувається?
Гей!
Ти знав, що в кількості імплантів є межа.
Тобі вже замало звичайних імунодепресантів.
Може, годі вже?
Не можу бачити, як ти змінюєшся.
Зніми свої імпланти…
Я не можу.
Чому?
Мама, Мейн… Перш ніж померти, вони заповіли мені чогось досягти.
Але я досі нічого не зробив.
Але ти так більше не витримаєш…
Та все зі мною буде гаразд.
Як ти можеш таке казати? Ти справді думаєш, що особливий?
Я витримав «Сандевістан». У мені є щось незвичне.
Так, ти трохи більш витривалий, ніж інші.
Але ти все одно людина.
-Я застрелив жінку. -Що?
Вона була десь такого ж віку, як моя мама.
У неї теж був син.
Вона була не злочинницею, а звичайною людиною.
Я вже сам не знаю, скількох убив.
Я вже навіть не задумуюся.
Може, я справді вже з'їхав з глузду.
Девіде…
Я ненормальний… І ми з тобою справді різні.
Ми не різні.
Різні!
Це не так…
Ти не зрозумієш.
Ти пішла з команди після смерті Мейна.
Це тому…
Ні, це нормально.
Чому?
Не хочу, щоб ти стала такою, як я.
Та ні, Девіде.
Я просто…
Тобто ти повернешся?
Усе стане, як було. Працюватимемо разом.
Зараз не можу. Почекай ще трохи.
Нащо?
Спершу, я маю дещо зробити.
Наприклад?
Не можу сказати.
Чому?
Вибач.
Ти навіть мені не можеш сказати?
Мені шкода.
Ясно. Більше не питатиму.
Добре.
Може, нам справді краще розійтися.
Ні! Я не це мала на увазі, Девіде!
Вибач, Девіде.
Я мушу йти.
Що?
Куди?
Я мушу йти…
Гаразд.
Поговоримо вдома.
Дочекайся мене.
Це той самий мережник.
Ось ти де…
Не думав, що це буде так легко.
Цей подаруночок стане нашим квитком в Arasaka.
Чудова робота, Ківі.