EN ANIMESERIE FRA NETFLIX
Direktør Evans.
Hva nå? Hvor lenge har du vært der?
Beklager, sir. Jeg banket et par ganger…
Det går bra. Hva vil du?
Kan jeg dra hjem for dagen?
Beklager, sir. Jeg har planer i kveld.
Jeg visste ikke at jeg måtte planlegge timeplanen din.
Nei, sir.
Sønnen min kom inn på akademiet. Jeg vil overraske ham…
Det er fantastisk. Vi gleder oss til en ny arving.
Finn noen til å hente UG2-prøven, så kan du dra.
Alle har dratt hjem på dette tidspunktet…
Jeg henter prøven selv.
Så snilt av deg. Hent den og kom deg vekk.
Direktør Evans?
Vent…
Hva skjedde der inne?
Jeg mistet deg et øyeblikk. Har noen satt opp en jammer?
Tilkoblingen var stabil.
Merkelig.
For en kjedelig jobb.
De snek seg inn på Arasakas eiendom og angrep vårt eget anlegg.
Forskningen fokuserte på mottiltak fra Militech.
Har dette med runneren som drepte Jamie og Marcus å gjøre?
Evans hode ble sprengt av.
Dette var slurvete og voldelig. Det var ikke samme runner.
Å finne den netrunneren er fortsatt prioritet. De er for farlige.
Men vi vet verken motiv eller hensikt.
Uansett hvem de er, er de forsiktige. Ikke en vanlig runner som vil få seg noe.
På Arasakas mottiltak håndterer vi aldri det gjennomsnittlige.
Vi må ta en omvei for å finne runneren.
Skal vi følge direktøren Evans' morder?
Sannsynligvis ikke, men kanskje det henger sammen.
La oss få opp farten. Ta fikservinkelen først.
Hvem kjenner vi i Militech?
Men hvis fikseren vi finner, har kontakt med runneren,
kan de bytte side og lekke informasjon om produktet til Militech.
De er dårlige fiksere i Night City om de ikke handler for egen vinning.
Men til syvende og sist er de bare glorifiserte tjenere.
Vi skal bare minne dem på hvem som mater dem her i byen.
Hva foreslår du?
Vi sier det på eneste språket byen snakker.
Hei…
Ta fikseren! Drep resten!
Granat!
Kom igjen!
Jeg ble nesten drept!
Men Arasaka? Hvordan kan du være sikker?
Tror du jeg er dum? Hvem andre?
Vi betaler ikke for ekstra problemer. Bedriftsimmunitet er fortsatt umulig.
Tuller du?
Feilen din med Tanaka gjør at vi er i minus.
Uten noe å vise til. Vi forventer avkastning.
Vil du ha ressurser? Vis hva du er verdt.
Hva tror du jeg har gjort hele tiden?
Du har lite tid, Faraday. Vi går tomme for tålmodighet.
Arasaka har holdt sikkerheten på uvanlig høy beredskap.
De ser tydeligvis at dette cyberskjelettet endrer reglene.
Du forventer mye.
Ikke fortell meg om innsatsen når jeg har investert så mye.
Du får ingenting før du har fortjent det. Vi er ferdige.
Idioten er høy på pæra.
Fikseren har tatt kontakt.
Som jeg forutså.
For en fin liten hund.
David?
Beklager. Vekket jeg deg?
-Får du ikke sove? -Jeg kunne ikke slå av hjernen.
-Jeg skjønner. -Jeg skrur av.
Ser du ikke på?
Ikke egentlig, jeg bare slapper av.
FOR BARE 250 000 EDDIER
For en enveisbillett.
Ja, sant.
Husker du…
-Hva? -Jeg legger meg igjen.
God natt.
Verdens største selskap driver ulovlig virksomhet på en restaurant.
Jeg trodde du ville sette pris på fortroligheten.
Det kommer an på svaret ditt.
Cyberskjelettprosjektet er et delikat tema, selv i Arasaka.
Det ble problematisk da Tanaka overkonsoliderte operasjonelle data.
Hvor mye vet Militech?
Informasjon er selve livsnerven. Jeg deler det ikke fritt.
Vi respekterer det og vet at du er den beste til jobben.
Vi gir deg gjerne kompensasjonen Militech nektet deg.
Når det gjelder Tanaka-rotet, er gjelden betalt.
Musikk i mine ører.
Vi har også noen krav.
Få høre.
Vi må eliminere alle som kjenner til skjelettet.
Avtale.
Og én ting til.
Ja?
Etter at Tanaka døde,
har en runner blandet seg inn i vår korrupte data.
Vet du noe om det?
Ikke som jeg kan huske.
Dessverre er det mange som er nysgjerrige.
Selv om det var Militech, vet jeg ikke hvorfor de gjorde det.
Så vidt jeg kan se,
er det ingen andre som vet om Tanakas tilknytning til prosjektet.
Innsidejobb?
Nei. Det er umulig å bevege seg internt uten å legge igjen spor.
Det er mer naturlig å tro at det er en dyktig runner fra utsiden.
Virker som en jobb for en fikser.
Er det offisiell lønn?
Én million for å ta dem i live. Halvparten døde.
Jeg godtar.
Lommering? Er det mulig med denne?
Hei, Kiwi.
Hva skjer?
Jeg må stille et spørsmål.
Et spørsmål?
Du vet ikke hvordan David har det…
Han har det bra for en punk.
Jeg trodde han trengte hjelp, men han ble en stor leder. Rart…
Og Faraday! Vi er tilbake på lønningslisten hans.
Jeg hørte det.
Maine hadde klikket om han så David.
Tenkte du på noe, Lucy?
Nei, jeg er glad han klarer seg.
-Hvorfor ringte du? Bare kom. -Hva?
Han sutrer og venter på deg.
Han vil ha deg tilbake. Det er så åpenbart.
Jeg vet det…
Du kommer ikke.
Ikke ennå. Jeg har noe, men kan ikke gjøre det, det tar ikke lang tid.
Ok.
Jævla mystisk, selv for deg.
Men jeg vil ikke grave. Jeg lærte deg å aldri stole på noen.
Jeg husker det.
Jeg gleder meg til å se deg igjen.
Vi trenger Davids hjelper tilbake.
Så ille?
Vi snakkes.
BESØKENDE VED DØREN
Ja, det er meg.
Ta den! Og den! Og den!
Tom for kraft!
Jeg har deg.
Hva gjør du?
Beklager.
Vi ses, David.
-Falco! Slipp meg av! -Hva?
Da er det bare oss igjen.
Jeg har også noe å gjøre.
Pokker. Dere er så kjedelige.
David!
Ingen etterfest i dag?
Kan ikke bli full med de to oldingene.
Jeg vet ikke om jeg er morsommere.
Ikke undervurder deg selv!
Hei. Vil du gå en tur?
Ja, ok.
Ja!
Går det bra?
Hva?
Hva skjedde i dag?
-Hva mener du? -Du vet hva jeg mener.
Det var ingenting.
Det er ikke første gang. Trodde du jeg ikke la merke til det?
Ikke gå…
-Samme det. -Du burde ikke undervurdere kvinner!
-En kvinne, hvor? -Hold kjeft.
Du er den eneste jeg ser så nøye på.
Kom igjen, David. Hva er galt?
-Ingenting. -Jeg ba deg slutte å tulle.
-Det har ikke noe med deg å gjøre. -Det gjør det. Jeg stoler på deg.
Unnskyld.
Jeg tenkte…
Ja?
Du burde droppe implantatene en stund.
Ikke vær redd. Jeg støtter deg!
Du?
Jeg mener det.
Husker du psykoen som drepte broren min?
Ja.
Jeg vil ikke at du ender slik.
Ja.
Sender de fortsatt runnere?
En ny helt blir født i Night City hver dag.
To ranere angrep Asukaga Finch i går kveld.
Bra at nattvakten Robert Bobby Tomine var der for å trå til.
Siste informasjon sier det siste.
Sikkerhetsnøytralisert og vær så god, døra er åpen.
Hvem er du? Hva i…
David? Er du der?
Varmesignal. Du er ikke alene.
Det er på deg!
Kom deg ut! David! Kom igjen!
Snakk med meg.
Er signalet blokkert? Noen er på vei rett mot deg.
Jeg tok meg av det.
Gjorde du det? Bra.
Jeg drar.
Du har kommet ett skritt nærmere drømmen din, Bobby!
David!
Opp med deg, kjære.
Doc.
Roer symptomene seg?
Ja.
Når begynte det?
Hva da?
Skjelvende hender, svimmelhet, kvalme, det vanlige.
For litt siden.
-Du skulle ringt med en gang. -Jeg trodde det var midlertidig.
Ser ut som om bivirkningene endelig har begynt.
Selvsagt er det utrolig at du har klart deg så lenge.
Hvorfor akkurat nå?
Slutt med krom en stund.
Du er allerede på vei inn i psykosen.
Bare gi meg sterkere medisiner!
Faen. Du hører ikke på meg. Eller har du gått fra vettet?
Det finnes ikke en mirakelmedisin…
Jeg kom ikke for vitser. Ta pengene mine
og gi meg medisiner!
David!
Din siste resept. Ni ganger standarddose, holder i ni dager.
Den sender deg rett over kanten og videre til helvete.
Unnskyld. Det skjer ikke igjen.
Det går bra.
Det at du trenger medisinene, betyr at du ikke kommer tilbake lenger.
En gutt som selger XBD-er og nå…
Gå og bli en legende eller hva faen dere gjør.
En historie for den neste drømmeren.
David! Vent! Hva var det?
Ikke si det til gutta.
Jeg forstår ikke.
Hei!
Du visste det fantes en grense for implantater.
Vanlige medisiner holder ikke lenger. Er det ikke på tide å slutte?
Du kan ikke gjøre dette. Ro ned med cyberwaren…
Jeg kan ikke gjøre det.
Hvorfor ikke?
Mamma og Maine. De etterlot meg noe å gjøre.
Men jeg har ikke gjort noe ennå.
Men du kan ikke fortsette slik.
Jeg klarer meg.
Hvordan kan du si det? Tror du virkelig at du er spesiell?
Jeg motsto Sandevistan. Jeg er ikke normal.
Så du er litt mer solid enn alle andre. Men du er fortsatt et menneske.
-Jeg skjøt en kvinne. -Hva?
Hun var på samme alder som moren min.
Hun hadde en sønn som meg.
En harmløs tilskuer. En normal person.
Jeg vet ikke hvor mange jeg har drept lenger.
Jeg tar ikke lenger pauser.
Kanskje jeg virkelig blir gal.
David.
Jeg er ikke normal. Som du sa, er jeg annerledes.
Det er du ikke.
Det er jeg!
Det er du ikke.
Du forstår ikke.
Du forlot gruppa etter at Maine døde.
Det er fordi…
-Jeg klandrer deg ikke. -Hvorfor ikke?
Du burde ikke måtte leve dette livet.
Nei, David. Det er ikke det…
Så kommer du tilbake?
La oss jobbe sammen igjen.
Jeg kan ikke nå. Vær så snill. Vent litt til.
På hva da?
Det er noe jeg må gjøre.
Hva da?
Det kan jeg ikke si.
Hvorfor ikke?
Unnskyld.
Fordi du ikke stoler på meg.
Unnskyld, David.
Samme det. Glem det.
Ja.
Kanskje vi bør gå hver vår vei.
Nei! Det er ikke sant, David.
Beklager, David. Jeg må gå.
Hva? Hvor?
Jeg må gå…
-Ok. -Vi snakker når jeg kommer hjem.
Vent på meg.
Samme ID som den tidligere runneren.
NEKTET
Der er du…
Jeg trodde ikke det ville bli så enkelt.
Dette er veien inn i Arasaka.
Utmerket jobb, Kiwi.
Tekst: Trine Friis