‎UN SERIAL ANIME NETFLIX
‎Încearcă-le!
‎Nu mi le permit.
‎Becca e de acord să le iei tu, gratis.
‎Nu, mulțumesc.
‎Serios? Ți-ai pus Sandevistanul imediat, ‎chiar dacă era de la un mort.
‎Sau nu iei de pe cadavrul unui cunoscut?
‎Sunt mănuși de tehnician.
‎Astea-s deja mofturi.
‎Oricum, m-am hotărât ce vreau.
‎Spune odată!
‎Cum? O vrei pe asta?
‎E cam mare pentru tine, nu?
‎M-aș descurca.
‎Bine, atunci. Când o mierlesc, e a ta.
‎Ai timp să faci mușchi, ca să-ți vină.
‎Bine. O să-ți reamintesc.
‎Ceva pare schimbat la tine, băiete.
‎Cum?
‎De obicei, tu ești cel mohorât pe aici… ‎care strică cheful tuturor.
‎Ce urât! Nu sunt diferit față de ieri.
‎Ba da, ceva e diferit…
‎Ai făcut sex, nu-i așa?
‎Așa e.
‎Mai învață cum să te prefaci, frate!
‎Kiwi, ai progresat?
‎Deloc.
‎Tanaka și-a întărit paza ‎de când am dat-o în bară.
‎Am încercat în zadar să găsesc o breșă.
‎Nu ți-am spus eu? ‎Fără ajutorul lui Faraday, vom tot bâjbâi.
‎Tanaka?
‎Ai uitat de prima mașină furată? ‎Limuzina de la Arasaka era a lui.
‎E o problemă?
‎Nu e nimic.
‎Ia te uită! Ești coleg de clasă cu Tanaka?
‎Poftim? Îl acuzi pe puști ‎că e la școala unei corporații?
‎E exmatriculat de la Academia Arasaka. ‎În plus, e și elev de zece.
‎Dar-ar dracii!
‎De asta era Gloria mereu în criză de bani.
‎Nu vă mai luați de trecutul meu!
‎Am văzut și ce era mai recent ‎pe discul lui Tanaka. Numai rahaturi.
‎- Ce rahaturi? ‎- S-a uitat la XBD-uri.
‎Tare! Îl avem la mână, nu glumă.
‎Caută senzații tari. Dure, nu porno.
‎Și câte ceva cu cyberpsihopați.
‎Și corporatiștii sunt ‎niște perverși siniștri.
‎- Sunt multe BD-uri făcute de un anume JK. ‎- JK?
‎Îți sună cunoscut?
‎Jimmy Kurosaki. Editează dansuri neurale. ‎Are fani dedicați.
‎Când editează ceva, apare în 24 de ore ‎de când s-a întâmplat și e impecabil.
‎E la cu totul alt nivel ‎decât ceilalți regizori de BD-uri.
‎Nu e de mirare că are o armată de fani.
‎- Puștiule, nu știam cât ești de pervers! ‎- Nu, eu…
‎Doar îl ajutam pe un tip să-i vândă marfa.
‎Drăguță poveste. Știi și chestii utile?
‎- Sunt făcute la comandă. ‎- Ce?
‎VIP-urile vor chestii exclusiviste. ‎JK le face chestii speciale.
‎- Scoate limitatoarele de durere. ‎- Și ce dacă?
‎Pentru un soft personalizat, ‎Tanaka trebuie să fie prezent personal.
‎- Și probabil va fi singur. ‎- Singur? Cum așa?
‎Ți-ai duce paza ‎la cel care-ți personalizează XBD-urile?
‎Ai dreptate.
‎Ai devenit iscusit, amice.
‎Nu e de mirare, doar ești bărbat acum!
‎Cum? Am ratat ceva?
‎Nimic.
‎Faraday chiar ne-a dat un pont cu Tanaka.
‎Se pare că renunță uneori la pază ‎și o ia spre Delamain.
‎Deci se face nevăzut.
‎În Delamain, e de negăsit. ‎Încă nu-i pot localiza destinația.
‎Am verificat ‎și serviciile de BD-uri personalizate.
‎Le cumpără directori din corporații, ‎celebrități, șefi de bande.
‎Ajungi la JK cu invitație, ‎iar locul e necunoscut.
‎Ca să aflăm mai multe, ‎trebuie să vorbim cu el.
‎Cum?
‎Mergem la el.
‎A rezervat mâine o cină la Embers, singur.
‎Ce trist!
‎După cină, îl invităm aici, ‎la un ultim pahar al serii.
‎Îl omenim ca lumea.
‎A pornit.
‎Am înțeles.
‎Nu cumva ești Jimmy Kurosaki?
‎Cine întreabă?
‎Știam eu! Sunt un mare fan, domnule!
‎Știi un ripperdoc din Arroyo ‎care vinde XBD-uri?
‎- Am lucrat cu el, îți vindeam marfa! ‎- Pricep.
‎Pot să-ți strâng mâna?
‎- Scuze! M-am lăsat dus de val. ‎- Regret, dar trebuie să ajung undeva.
‎Te rețin. Scuze! E o onoare să te cunosc.
‎Ce a fost asta?
‎La dracu'!
‎Ce?
‎Maine!
‎Unde e David?
‎Găsiți-l repede!
‎Haide, Maine!
‎Te simți bine?
‎Nenorocitul ne-a făcut ceva.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Au dispărut.
‎„Au”?
‎Se pare că l-a luat pe David.
‎Kiwi, du-l pe Maine de aici!
‎Sigur.
‎- Nu vă faceți griji… ‎- Fii băiat bun și du-te!
‎Lucy! Tu vii cu mine.
‎L-am găsit. La doi kilometri înainte.
‎Ce a folosit jigodia aia?
‎Un soi de puls electromagnetic.
‎Kiwi vomita. M-a afectat puțin și pe mine.
‎V-a afectat implanturile neuronale. ‎Neutralizează mai ales runnerii.
‎- Tu nu pari afectată. ‎- Eram departe.
‎Dar David ar putea fi în rahat.
‎Mai ales dacă folosește iar acel puls.
‎N-o va face dacă îl eliminăm.
‎Te-ai enervat, nu?
‎Puțin.
‎Doamne, e oribil! E un cyberpsihopat, nu?
‎Da. Hai să plecăm! Am chemat deja MaxTac.
‎Uite încă un cadavru!
‎Nu te îndepărta, să nu dai peste ei!
‎Relaxează-te! S-au dus de mult.
‎Cine e acolo?
‎- Cyberpsihopatul! ‎- E înarmat!
‎- N-am tras eu! ‎- Arma jos!
‎Nu mișca!
‎- M-am trezit aici. ‎- Gura, psihopatule!
‎Cine e acolo?
‎Ce s-a întâmplat?
‎- E un cyberpsihopat! ‎- Chemați MaxTac acum!
‎NIGHT CITY, DEPARTAMENTUL DE POLIȚIE
‎Se trage în spate!
‎Mori, nenorocitule!
‎La naiba!
‎MaxTac?
‎Monstru nenorocit!
‎Stați! Nu i-am omorât eu!
‎O senzație beton, nu?
‎Să-ți trăiești propria moarte, ‎nu pe a altuia.
‎Faci mișto de mine?
‎„Beton”? A fost cea mai rea…
‎Și eu, care te credeam fan! ‎Majoritatea fanilor sunt niște țicniți.
‎Dar tu ești un cyberpunk adevărat, nu?
‎Ce cauți, de încerci să mă prinzi așa?
‎E clar că ești bine pregătit. ‎Mi-ai văzut din lucrări?
‎De exemplu, seria Edgerunner?
‎Da.
‎Ți-am văzut majoritatea lucrărilor.
‎Mă simt flatat.
‎Te-ai întrebat vreodată ‎de unde-mi iau înregistrările?
‎Poftim?
‎Toate prototipurile militare includ ‎și un cititor de dansuri neurale.
‎Unii sunt dispuși să plătească oricât ‎pentru așa ceva.
‎Știi cine purta inițial Sandevistanul tău?
‎James Norris. A curățat 27 de oameni
‎până l-au oprit cei de la MaxTac, cu greu.
‎Rar găsești pe cineva ‎care se poate pune cu ei.
‎Ce bijuterie! ‎N-am văzut ceva mai bun de mult timp.
‎Am mari așteptări și de la tine.
‎Mă mir că nu ți-a cedat deja mintea ‎după ce l-ai purtat.
‎Până la urmă, ‎efectele secundare tot te vor înnebuni.
‎Abia aștept să înregistrez totul.
‎Eu n-o să ajung cyberpsihopat!
‎Toți spun asta ‎înainte de a deveni cyberpsihopați.
‎Cred că sunt sănătoși la cap, ‎până când nu mai sunt.
‎- Nu și eu! ‎- Ba da, și tu.
‎Încă vreo câteva runde cu MaxTac ‎și creierul îți va exploda.
‎Stai! Nu mă forța să mă mai uit o dată!
‎Oprește-te! Termină!
‎Stai!
‎Nu mișca!
‎Ții mâinile sus… sau mori.
‎M-ați prins.
‎Cum se simte?
‎Cred că e într-un BD.
‎- Îl poți scoate? ‎- Încerc.
‎- Ai nevoie de ajutor? ‎- Gura!
‎Gata!
‎David, te simți bine?
‎Ce păcat!
‎Cu ce vă pot ajuta?
‎Mai trăiesc, deci nu vreți să mă ucideți.
‎Dar nici nu e exclus.
‎Haide, zău! Vreau să cooperez.
‎Te prinzi repede.
‎Sper că nu aud…
‎Drone înarmate!
‎Bingo!
‎- Oprește-le! ‎- Mă tem că nu pot. Distracție plăcută!
‎Personalizate, blindate… ‎Mă mândresc cu ele.
‎Să văd ce le faceți cu armele voastre!
‎- Un singur glonț și-ți zbor creierii! ‎- N-ar fi bine.
‎Tot te-ar transforma ‎într-o pată de sânge pe podeaua mea.
‎Nu-mi vor face nimic ‎cât timp ești scutul meu de carne.
‎Sunt două, nu uita!
‎Rahat!
‎Sunteți înconjurați. Vreți să vă predați?
‎Ține-ți gura! Lucy!
‎Mă ocup.
‎SCURTCIRCUIT - SE ÎNCARCĂ
‎Nu e gata încă.
‎SE ÎNCĂRCĂ
‎David!
‎Îi țin eu ocupați.
‎Hai, Lucy!
‎Foarte impresionant!
‎- Ce jigodie… ‎- Ordinară!
‎Mă predau pe bune de data asta. ‎Flutur steagul alb!
‎Steagul alb pe dracu'!
‎Trage o ultimă suflare, nenorocitule!
‎Serios? Credeam că aveți întrebări.
‎La naiba!
‎E nevoie de mult talent ‎pentru un hacking atât de rapid!
‎Vreau să vă ascult, ‎dar prefer să o fac cu ambele urechi.
‎Dacă mai faci ceva, te omor cu mâna mea.
‎Desigur. Promit.
‎Toată lumea a priceput planul?
‎Da, căpitane!
‎Sun mai târziu. Deocamdată, rămâi pe loc!
‎Nu-ți iei ochii de la el nicio secundă.
‎Scuze pentru adineauri…
‎Ce contează? Mă mir, ‎nu mă așteptam să ne ajuți.
‎Știu ce fac edgerunnerii. ‎N-am prea avut de ales, nu?
‎E adevărat.
‎- Ai văzut și acel dans, nu? ‎- Da.
‎Și tot ți-ai instalat Sandevistanul? ‎Ești nebun.
‎N-o să ajung ca el.
‎Norris era un soldat puternic, ‎cu implanturi, dar n-a rezistat prea mult.
‎Ce te face să crezi că tu ești diferit?
‎Nu știu. Dar mi se pare că așa e bine.
‎De parcă a făcut parte din mine mereu.
‎Cred că eu sunt altfel.
‎Te crezi special?
‎Desigur.
‎În timp, am văzut mulți cyberpsihopați.
‎Implanturile dure ‎îți dezghioacă sufletul din carne
‎și ți-l bagă într-o mașinărie ‎împinsă peste buza prăpastiei.
‎Și se sfârșește doar în două feluri.
‎Ori îți pierzi mințile… ori mori înainte.
‎Vom ajunge în curând la destinație.
‎Precum ați cerut, ‎înregistrarea călătoriei de azi s-a șters.
‎Abia aștept să vă servesc din nou…
‎Intrați, dle Tanaka!
‎E gata mai devreme. ‎De obicei, trec multe luni între proiecte.
‎Se găsesc greu înregistrări de calitate.
‎De asta e aceasta atât de specială.
‎O personalizez imediat pentru dvs.?
‎Fiul meu se externează diseară.
‎Iau doar cipul cu varianta standard.
‎Înțeleg.
‎Ce păcat! Sunt mândru de cum a ieșit.
‎E o mare pierdere ‎să nu aveți varianta personalizată.
‎- Senzațiile ar fi de-a dreptul șocante. ‎- Dle Kurosaki, nu mai am răbdare.
‎E mare păcat.
‎Ne-ar fi fost mult mai ușor ‎dacă erai tu în acel BD.
‎- Cine dracu' sunteți? ‎- Nu mișca!
‎Ce nenorociți!
‎Îmi pare rău, dle. Am fost forțat.
‎Aveți idee cine sunt eu?
‎APEL - TRUPELE SPECIALE ‎ACCES REFUZAT
‎Bruiem totul. Nu poți suna pe nimeni.
‎Văd că e un plan minuțios.
‎Nu tocmai acum!
‎Maine!
‎Tu erai!
‎Ce pacoste!
‎L-au nimerit câteva ace.
‎- Fix în gât. ‎- S-a mișcat încet, ca un idiot.
‎Se sufocă.
‎Nasol de el!
‎Așa-i trebuie. Acum își poate edita ‎înregistrarea propriei morți.
‎S-a dus.
‎Rahat! Vine Trauma Team.
‎Serios? Rahatul ăsta e asigurat la Trauma?
‎Da. Pare chiar un client VIP.
‎Rahat!
‎Trebuie să mergem, puștiule!
‎Haide! Dacă ne găsesc aici, am pus-o.