EN ANIMESERIE FRÅN NETFLIX
-Ser du nåt? -Nej. Allt är stilla.
Typiskt.
Faraday hade rätt. Han har flyttat på det.
Det är kört. Vi tabbade oss.
Det måste vara nåt stort om Arasaka är så här försiktig.
Faraday vägrar säga nåt.
Det känns som om det nåt galet stort.
"Den största fisken är den som kom undan"?
Ska jag gräva djupare kring Tanaka?
Nej, vi ska inte snoka för mycket. Det är en fixares jobb.
"Det är mitt jobb att ge order. Ert är att lyssna."
-Ja. Kiwi är redan i farten. -Vi får se vad vi hittar.
Vi har inget på gång just nu.
Och en massa tid över…
David, jag är upptagen.
Du har inte hört av dig, så jag tänkte…
Jag hör av mig när nåt dyker upp.
Jag kan ta vad som helst.
Var inte så desperat. Har du redan bränt alla dina eddie?
-Det handlar inte bara om pengar. -Va?
Jag vill lära mig jobbet, så att jag inte förlitar mig på andra.
Okej?
Visst.
Är du Aldo?
-Va? Vem undrar? -Maine skickade hit mig.
Va? Är du Davis?
-Alltså… -Va?
-Jag heter David. -Davis?
David! Inte Davis!
Skrik lagom. Jag är inte döv.
David? Pilars springpojke.
Va?
Det var du som kvaddade Arasakas limousine, va?
Ja… Första uppdraget.
Ni hade lätt fått fem papp för den annars.
-Jag ska tänka på det. -Va?
Jag ska tänka på det!
Nästa gång, ja.
Du och Arasaka är som skit och en toalett.
-Vad menar du? -Kom igen.
Den ena är skit och den andra är full av skit.
Hörde du om cyberpsykot i Watson?
De blir bara fler.
Ja, en tvåmannapatrull strök med. Jag såg rapporten. En blodig historia.
En enda raket, och det blev slarvsylta av alltihop.
-Tjena, David! Hur är läget? -Jo…
Vad är det? Behöver du nåt?
Jag har ett paket från Maine till Pilar.
Jaha. Brorsan!
Brorsan?
Leverans från Maine!
Äntligen!
Vet du hur många som skulle döda för såna här cyberhänder?
Toppklass!
Du kan gå nu.
Är det inget mer jag kan göra?
Brorsan?
Han kan dra. Ge honom dricks.
Gör det själv, din snåljåp!
-Den är skottsäker! -Var det allt, då?
-Det verkar så. -Jag förstår.
INSÄTTNING
Oj! Snacka om dricks!
Du är gullig, du.
Vi ses, David.
Hej. Är du ledig ikväll?
Du kom.
Du sa ju åt mig att komma.
Maine tjatade på mig.
Va? Maine?
Varför just jag?
Den som plockar upp en herrelös hund har ansvar för den.
Du valde att behålla hunden.
Han har tjatat på mig om jobb.
Lär upp honom. Få tyst på honom.
Skitstövel.
Vad taskigt.
Det är jag som måste dras med dig.
Ja, i och för sig.
Du är inte direkt byggd som en punkare.
Du skulle nog bli cyberpsyko med några implantat till.
Så svag är jag inte.
Vi får väl se.
-Har du använt en förut? -Nej.
Fick du inte för Gloria? Bättre sent än aldrig, antar jag.
Jag kan lära dig.
Jag har min Sandevistan, så det är lugnt.
-Hörru. -Ja?
-Lucy, är du en netrunner? -Ja. Och?
Inget, men måste netrunners springa?
Netrunners är cyberpunkare. Alla måste träna.
Alla borde bära vapen, även ens mormor.
Om du vill bli cyberpunkare ska du alltid bära ett.
En del klarar sig med runner-färdigheter,
men det tar ett tag innan du kan installera implantat.
Det är enklare att skaffa ett vapen.
-Du… -Ja?
Hur gammal är du?
Går det bra med Lucy?
Va?
Går det bra?
Nej, alltså… Din ålder går inte ihop med dina färdigheter.
Det har med talang och hårt jobb att göra, inte med ålder.
Bara idioter ser ner på andra bara för att de är yngre.
-Som vem då? -Som långarmade tekniker.
Vad menar du?
Vänta nu… Har ni inte gjort det än?
Va? Vad pratar du om?
David, du kan inte vara en färsking för alltid,
varken som cyberpunkare eller man.
Jag tyckte att jag såg er prata häromdagen.
På den där festen efter limousinekuppen.
Han försöker spela mentor och tjatar på mig.
Han började tafsa, så jag sa åt honom att dra.
Okej.
-Du, då? -Vadå?
Menar du allvar med att bli cyberpunkare?
Det är inget mellan oss.
Alla kan se det.
-Hon gillar mig inte på det viset. -Nej, du har nog rätt.
-Hur så? -Du verkar inte vara den typen.
Varför inte?
Svara!
Jag vet inte hur mycket av det som var sant.
Vad menar du?
Hon vill åka till månen.
Månen?
Det är hennes dröm eller nåt.
-Du är snabbare än du ser ut. -Ja, eller hur…
Jag menar det. Du är snabbare än jag trodde.
Ska du säga som låg steget före hela tiden.
Det har hon inte sagt nåt om.
-Ljög hon? -Vem vet? Fråga henne.
Hon ljög säkert med tanke på situationen,
men hon tog med mig till månen med sin BD.
Åkte ni på dejt till månen?
Mer romantiskt än så blir det inte i Night City.
Här. Ett träningsprogram.
Det minsta du måste kunna. Det är sista dagen vi tränar.
När du är snabbare än jag, så…
Ja?
SYN-LUNGS 04 EXTRAPRIS
Hur länge har hon tillhört gänget?
Ett år, kanske? Kiwi tog med henne. En naturbegåvning, sa hon.
-Och innan dess? -Jag vet inte riktigt. Fråga henne.
Det viktiga för mig
är att vi funkar ihop.
Jag tänkte nästan det.
Sluta väsnas!
Jäklar!
Vilket oväsen.
-Och så länge. -Så störigt.
Vad fan är problemet? Måste du pissa på gatan?
Hallå! Hör du mig?
Låt honom vara.
Idiotbror.
Du bara fortsätter.
Jag pratar med dig! Hör du dåligt?
Du kan inte pissa här hur som helst.
Den här gatan tillhör faktiskt oss…
Jävlar! Vilket implantat!
Den kommer säkert till användning…
Hörru…
Da…
…vid…
…rör på…
Vad fan gör du, David?
Pilar är borta!
-Hjärnsubstans överallt… -Ge hit!
Din jävel!
Du hade ingen rätt att döda honom!
Idiot! Han dödar dig också!
Släpp mig!
Dö!
Fan, av alla gånger som…
Kiwi! Återställ Beccas system!
Okej.
Var är Lucy?
Hörru, din skitstövel!
David!
Lucy!
Jag är okej.
Bra.
Du blöder…
Bara jag hade rätt att döda honom!
Rör mig inte.
-Behöver du läkarhjälp? -Nej.
Dorio, ta med Lucy till Ripper.
Kiwi och jag stannar tills snuten kommer.
Nån måste förklara den här soppan för dem.
Du hörde.
-David, följ med dem. -Va?
Vi säger att Kiwi och jag dödade honom.
De lär se det som en cyberpsyko-incident. Det blir följdfrågor eftersom Pilar dog.
-Men… -Du tryckte av skottet.
Du måste sluta tänka som en färsking.
Är det ni igen? Jag är faktiskt ingen riktigt läkare.
Det var inte direkt så att jag ville komma hit.
Ja ja.
Jag går in ensam.
Du får ta hand om resten.
-Men… -Maine sa att du kunde ta hans bil.
Lucy.
-Här blir bra. -Okej.
God natt.
Vänta… Kan vi prata?
Kom.
Äsch, det är mulet.
Den där BD:n med månen var rätt grym. Den var kul.
-Jag ville prata med dig också. -Jaså?
Det där jag sa till dig förut… Det var inget jag hittade på.
Jag har aldrig berättat det för nån.
Vad glad jag blir. Jag ville tro att det var sant.
Tänk om jag ljuger nu.
-Det tror jag inte. -Varför inte?
-För att jag inte vill. -Knäppgök.
Du borde ha sagt nåt på en gång.
Det kunde jag inte
Varför inte?
Du var så arg på mig.
Nej.
Jo, det var du.
Jag var inte arg, utan… Eller jo, det var jag väl.
Där ser du.
Okej, jag var arg, men det fick mig inte att hata dig.
Då hade jag inte räddat dig.
-Du ljuger. -Nej.
Jo.
Du skulle kasta dig huvudlöst in i saker för vem som helst.
Du är den typen.
Är det därför du tvivlar på mig?
Maine tror på mig, men du…
Nej, det är inte det. Du blir en bra cyberpunkare.
-Det tror jag. -Vad är det, då?
En cyberpunkare skapar sig inte ett namn genom sitt sätt att leva,
utan genom sitt sätt att dö.
Det passar dig inte.
Men vi är inte så olika, du och jag.
-Jag har ingen annanstans att ta vägen. -Inte jag heller.
Vi är ändå olika.
Hur då?
Jag ska ta dig till månen!
Jag lovar!
Jag vill inte att du ska dö.
Jag ska inte dö.