АНІМЕ-СЕРІАЛ NETFLIX
Я хочу його встановити.
Жартуєш?
Я думав, ти збираєшся його продати.
Не продається.
Я хочу його вживити.
Забудь. Для такого військового імпланту
потрібна відповідна статура.
Пацан, як ти, з ним не впорається.
Яка тобі різниця, якщо я все одно заплачу?
Ха! А в тебе, типу, є на це гроші.
Гаразд.
Чекай.
Можу запропонувати тобі бартер…
Я тебе зачіпую.
Але коли повернешся і благатимеш дістати його,
бо він почне плавити тобі мізки, віддаси мені «Сенді» задарма.
Гарно придумав, га?
На конференції Лавабр намагався переконати Арасаку, вдавшись до…
Девіде Мартінес. На жаль, ваше запізнення було записано.
Гей, у нас тут урок.
Він що…
Ми ж у школі!
Усюди камери. Ти зовсім здурів…
Боїшся, що нас зніматимуть?
Бо мені вже начхати.
Нападай.
Ну?
Ай… Боляче…
Що ти з собою зробив?
Що це за імплант? Ти зламав мені ніс!
Тобі кінець!
Мій батько — управлінець Arasaka! Він у раді Академії!
Ти вилетиш звідси зі швидкістю світла!
Та мені якось насрати.
Він що…
Мій батько — управлінець Arasaka! Він у раді Академії!
Ти вилетиш звідси зі швидкістю світла!
Маркусе, навіщо я дивлюся запис нападу на мого сина?
Цей учень — Девід Мартінес, 17 років, із Санто-Домінґо.
Він відмінник,
але використав неліцензійний вінець, який пошкодив систему Arasaka.
Батька немає, матір нещодавно загинула в автотрощі.
У нього чималий борг…
Яке це має значення?
Зверніть увагу на його рухи.
У нього «Сандевістан», який був у Джеймса Норріса на момент смерті.
Той випадок списали як напад кіберпсихозу.
Так. Але на відміну від солдата, у нього немає побічних реакцій на імплант.
Завдяки сприйнятливості до кібервиробів, він стане ідеальним випробувачем продукту.
Ясно. І де він зараз?
-Його відрахували, пане. Викличте його.
Заманіть обіцянками про фінансову допомогу.
А що робити з вашим сином?
«Інтереси корпорації завжди понад усе».
Як мій спадкоємець, він має це зрозуміти.
ВИКЛИК ДИРЕКТОР
Пане Мартінес, ваше відрахування було здійснене автоматично.
Батьки пана Танаки…
Я в повній дупі.
Цикл прання завершено. Цикл…
Ану ходімо.
У чому проблема?
Тобто?
Ти заважаєш мені працювати.
То мені мовчки стояти, поки мене обкрадають?
Ти на мене витріщався.
Аж не віриться, що ти така гарна злодійка…
Ми знайомі?
Та ні… Це наша перша зустріч…
Ого, тільки гляньте, що в нього за імплант.
Пацан із «Сандевістаном»? Таку модель у магазині не знайдеш.
Але розпитувати не буду. Ми ж у Найт-Сіті, як-не-як…
Ти часом не хочеш попрацювати разом?
Красти?
Я обкрадаю лише арасаківців.
А я тоді тут до чого? Схожий на корпаря?
Мій скан засік посвідчення з Академії «Арасака».
Але твоя правда: ти не схожий на них.
Я кинув навчання.
Який поганий хлопчик.
Ти полюєш лише за арасаківцями?
То ти в ділі?
Подякуй батькам, що виростили з тебе розумника.
Ти вмієш дивувати.
Але тобі ще треба підучитися.
Гаразд, а яка в мене частка?
Здобич ділитимемо 80 на 20.
Чого б це? Тобі хіба не потрібен мій «Сандевістан»?
Але штовхатиму крадені чипи я.
І додай сюди плату за навчання.
Навчання?
Узагалі-то, у мене зараз туго з баблом. Може, 60 на 40?
Сімдесят на тридцять. За виконану роботу платитиму відразу.
Гаразд.
Домовились.
Я Люсі.
Девід.
Прийом. Чуєш мене?
Чую добре.
Я тебе теж.
Де наша ціль?
На третю годину.
Бачу.
Я пішла.
Гаразд, готовий?
Три, два, один, почали!
Вийшло!
Це був курс новачка. Найцікавіше попереду.
Чудово!
Необачні офісні щебетушки.
Легка здобич, коли вони залипають у МГ.
Аж занадто легко. Годі вже навчальних вилазок.
Гаразд, тоді час для справжнього монстра.
Давай…
Це не просто корпар, так?
Це арасаківський вибивало. Три, два, один…
Стій…
Молодець. Рівень з монстром пройдено. Виходимо на наступній зупинці.
Зрозумів.
Ну? Як я впорався?
Скажімо так, ти заслужив свої 20 відсотків.
Тридцять!
Та жартую.
Обчистимо ще один вагон?
Може, на іншій лінії. Хтось уже точно помітив пропажу.
Треба мінімізувати ризики…
Наскільки все погано?
Помилка новачка.
Не вжив запобіжних заходів після встановлення імпланту.
Які імунодепресанти він приймає?
Він застрахований?
Я не в курсі. Але по ньому видно, що ні.
Є рідні? Кому я можу подзвонити?
Я не знаю. Батьки в нього, мабуть, є.
Він учився в Академії.
«Арасака»? Тоді ясно, звідки в нього на таке гроші.
Чекай…
Привіт. Як почуваєшся?
Зараз знудить…
Які в тебе імунодепресанти?
А що це?
Жартуєш?
Та ти псих.
Гей, ми проїхали повз…
Ой…
Слухай, у малого імплант, який можна дорого сплавити.
Якщо сидітимеш тихо…
Що? Ти знюхалася зі «Стерв'ятниками» чи що?
Якщо не подобається, ми і з тебе хром знімемо.
Девіде.
Схоже, моя частка все-таки 80, а тобі лишається 20.
Що…
Крутяк!
Агов?
Гей, ти як?
Патрач…
Докова клініка… Відвези…
Привіт, Девіде.
Маєш гівняний вигляд. Усе гаразд?
Ні…
-Скільки разів ти запускався? -Шість… Ні, вісім?
Ти серйозно?
Навіть здоровий мужик цього не витримав би.
Та все було нормально.
А потім носом пішла кров.
Він не знав про імунодепресанти.
Не бачив сенсу йому казати.
Ну ти козел. Просто продай йому ліки.
Звичайне лайно тут не проканає. Це буде дорого. Бабло є?
Рахунок мені виставиш?
Ну звісно! Я тобі й так операцію задарма зробив.
Цього вистачить?
Дні на два.
І все?
Можеш знайти іншого лікаря.
Але так можна знову на «Стерв'ятників» нарватися.
Скнара паршивий…
Не схоже, щоб ти хотів його зняти.
Ні.
Мені досі не віриться. Вісім разів за один день.
Ти або справжній мазохіст, або…
Не вмикайся частіше, ніж двічі на день. Тричі — максимум.
Навіть якщо тіло витримає, кукуха — точно ні.
Імплант поступово зжере твою людяність.
Хочеш сказати, він зробить з мене кіберпсиха?
Не чув, щоб таке було лише через один імплант.
Це зайвий раз підтверджує, яка ця штука небезпечна.
Ви закінчили?
Так.
Думаю, на сьогодні досить.
Я ще можу побігати.
Нізащо. Я не збираюся панькатися з кіберпсихом.
Вмикай «Сандевістан» лише в разі потреби.
Є інші способи підзаробити.
Не передумала зі мною працювати?
А борг твій хто буде відпрацьовувати?
Я теж хочу продовжувати. Гроші мені не завадять.
Тоді домовилися.
Точно не хочеш сьогодні попрацювати? Мене от-от виселять.
Не сьогодні. Годі запитувати.
Ну гаразд.
Ходімо.
Я знав, що ти будеш за!
Це не по роботі.
Сюди.
Ти живеш сама?
А що?
Стоп, ти що, нервуєшся?
Та ні.
Це в тебе вперше?
Ні.
Я не нервую!
Сідай.
У мене лише пиво. Будеш?
Так.
Будьмо.
Серйозно? П'єш ти теж уперше?
Ні, алкоголь не вперше…
Просто я не люблю газованку й цигарки.
Невже такі люди існують?
Я не брешу.
Це так тупо. І прикид у тебе дурнуватий!
Зніми куртку.
Що? Нащо?
Дай мені. Ну.
Гей!
Не треба нічого писати…
«Межовики»?
Так ще називають кіберпанків.
Ти ж хочеш ним стати?
Я теж фанат серії «Межовики» Куросакі.
Знущаєшся?
Хто б казав.
Що це за крінжовий постер?
А що таке?
Та нічого.
Просто завжди дивувало, як у рекламі все здається раєм.
Але купа людей полягли, щоб зробити з Місяця щось путнє.
Більше схоже на в'язницю, а не рай.
А ти багато знаєш.
В Академії розповідають про те, що замовчують в оголошеннях.
Точно, ти ж мажор з Академії.
Та я не такий.
В Академію ходять самі мажори.
Неправда!
У мене немає батька, а сім'я небагата.
Мене б не взяли в Академію.
Але мама невпинно працювала, щоб я там опинився.
Хоч я від самого початку знав, що мені з тими хлопцями не поладнати.
Тоді чому ти там так довго стирчав?
Не міг піти. Я мав відучитися в Академії, отримати роботу в Arasaka,
збудувати кар'єру…
Цього хотіла моя мама… Навіть мріяла про це, я б сказав.
От чому.
Але ж це чужа мрія.
Чужа?
Ви з мамою дві різні людини.
Нащо так старатися заради її мрії?
А що тут поганого?
Твої мрії мають належати лише тобі.
Схоже, ти свою мрію вже знайшла.
НОВЕ ЖИТТЯ ЧЕКАЄ НА ТЕБЕ!
Ти жартуєш?
Ти кажеш, що то в'язниця. А для мене це місто набагато гірше.
Це місто?
Я просто хочу поїхати якомога далі.
Покажу тобі дещо.
НОВЕ ЖИТТЯ ЧЕКАЄ!
Оце роздільна здатність!
І сонце пече!
Ти під'єднаний через особисту ланку, тому відчуваєш жар.
Тебе б уже спопелило, якби температура була справжня,
тому я налаштувала її під людські параметри.
Хочеш, вимкну?
Та ні, це так весело!
Який ти кумедний!
Круто, так?
Неймовірно!
Скажи?
За мною.
НЕВАГОМА ГАЗОВАНКА
Я вперше це комусь показала.
Справді?
А чому саме мені?
Не знаю. Здалося, що так буде правильно.
Знаєш…
З нас вийде чудова команда.
Напевно…
Ти перейшов межу, панк.
Не хочу тебе засмучувати, але той імплант належить мені.
І я збираюсь його забрати.