Prošli smo put vidjeli kako je renesansa pretvorila Europu
iz polja pastrnjaka u otmjeno odmaralište puno slika
i kako je to buđenje dovelo do niza pobuna na vlasti
koje su establišment bacile na guzicu.
Ali revolucije su tek počinjale.
Čovječanstvo se spremalo ponovno skočiti naprijed kroteći metal i elektricitet.
Napredak bi uveo novu eru pogodnosti i zabave,
ali bi također ugrozio postojanje cjelokupnog života na zemlji.
Dakle, kao na ljuljački.
Ovaj tjedan je uspon strojeva ovdje, na Zemlji,
a i ovdje u serijalu Cunk na Zemlji.
CUNK NA ZEMLJI
EPIZODA ČETIRI: USPON STROJEVA
Stoljećima je sve u prirodi, od ljudi do krava,
radilo na ovo…
svježi zrak.
Ako niste čuli za zrak, to je nevidljiva mješavina plinova toliko ovisna
da patimo od simptoma povlačenja u roku minuta nakon prekida opskrbe.
Ova je ovisnost učinila rivala zraka, vodu, ljubomornom.
Voda je morala dati sve od sebe.
Trebala je postati nezamjenjivija za nas, svoje prirodne gospodare.
Osjećala se vrućina.
Vrućina koja ju je pretvorila u nešto korisno.
Paru.
Para se može iskoristiti za pogon svih vrsta strojeva.
I nigdje nije došlo do parne ludnice kao u Americi,
gdje je para promijenila zemlju jednom zauvijek.
Da bismo razumjeli zašto, moramo posegnuti za kartom.
U početku su se doseljenici držali rubova Amerike,
ostavljajući sredinu netaknutom, poput smrznute pite u mikrovalnoj pećnici.
Ali Amerikanci tada nisu bili skromni,
kakvi nisu ni danas.
Vjerovali su u nešto što se zove Manifest sudbine,
vjerovanje da sva zemlja pripada njima
i da Bog želi da odu na zapad
i zatraže je natrag od američkih domorodaca koje je ondje greškom stavio.
Što je Manifest sudbine?
Manifest sudbine ideologija je
koja je 1840-ih i 50-ih godina u Sjedinjenim Državama
smatrala da Amerika ima bogomdano pravo preuzeti ostatak kontinenta
i na neki način širiti svoje vrijednosti i vrline od mora do mora.
-Dakle, to je bio Božji plan? -To je bila ideja, da.
Zar vas to ne čini Božjim robovima?
Pa, mislim da bi ljudi tog vremena rekli
da su bili Božji misionari na Zemlji.
Mislili su da dragovoljno provode njegovu politiku,
a ne da su prisiljeni na to.
Ali u najmanju ruku, vi ste Božje kuje.
Ali očitovati svoju sudbinu bilo je opasno.
Morali ste se vozikati po opasnom krajoliku u rasklimanim kolima
na rubu gladi ili umrijeti od dizenterije zbog proljeva,
mogle su vas ugristi zmije ili vas zaklati Apači.
Gotovo kao da Bog ipak nije htio da to učine.
Ali izum parnog vlaka sve je to promijenio.
Parni vlak nasmijao se zaprezi u lice.
Ne doslovno. Ovo nije dječja knjiga.
Amerikanci su pustili parne strojeve u divljinu,
urezujući puteve po zemlji i mijenjajući ravnotežu snaga.
Sada su se borbe s američkim domorocima mogle voditi velikom brzinom
i uz prateću uslugu švedskog stola.
Zahvaljujući željeznici, mali su se gradovi formirali diljem zapada.
Bila su to opasna mjesta bez zakona
gdje se pravda dijelila pištoljima,
dok su kauboji činili sve kako bi zaštitili svoje krave i dječake.
Možete li nam objasniti što je ovo ovdje?
Ovo je vojni revolver Colt, Colt 45.
Ovdje ga punite
i morate napeti okidač za svaki pucanj.
Bi li ovo ubijalo ljude samo u prošlosti?
Ili bi moglo ubiti i moderne ljude?
Bojim se da bi to definitivno moglo ubiti moderne ljude.
Tako je star. Izgleda kao sat, zar ne?
Izlaze li meci sporo? Možete li na neki način pobjeći od metka?
Definitivno niste mogli pobjeći od metka. U pravu ste kad kažete da izgleda kao sat.
Poput mehanizma sata je, sa zaporom unutra.
-Zamorom? -Zaporom.
Gdje izlaze meci? Izlaze li iz te cijevi?
Izlaze. Da, to je cijev.
Mogu li to podići i pogledati niz cijev?
Ili će me upucati u oči?
To baš i nije poželjno.
Bi li dobiti metak u oko zapravo boljelo?
Jer to je samo vrećica vode, zar ne?
Kladim se da bi iskočilo i peckalo,
ali u biti biste mogli nastaviti s poslom.
Mislim da ne postoji dobro mjesto da vas upucaju.
Zašto čovječanstvo osjeća potrebu za izumom ovakvih strojeva za ubijanje?
I možete li svoj odgovor zadržati na nekoj vrsti zvučnog zapisa?
Zato što smo ljudi, pretpostavljam?
Čini se da je to ugrađeno u nas da se borimo za resurse,
-druge ljude. -Da.
Čini se da ne mogu pobjeći od toga.
Znam. Ja samo mislim da smo ludi.
Oružje je imalo veliku ulogu u oblikovanju Amerike, a i u ubijanju ljudi.
Čak i sada je uporaba vatrenog oružja dio nacionalnog identiteta.
Kako to da Amerikanci imaju pravo pištoljem ubiti koga god žele?
Pa, nemaju. Ubojstvo je protuzakonito u Sjedinjenim Državama,
ali imaju pravo posjedovati oružje.
-Ali medvjedi imaju pravo nositi oružje. -Točno.
-Ali medvjedi nemaju ruke. -Imaju, zapravo.
Da? Mislila sam da su to noge.
Pa, nisam biolog,
ali pretpostavljam da su, kad ustanu, vjerojatno ruke.
Sa svojim kaubojima i oružjem i vožnjama parnim vlakom,
Amerika je postala poznata kao zemlja slobodnih,
što je sigurno iznenadilo sve robove.
Barbarska praksa ropstva još uvijek je prevladavala u Americi,
osobito u južnim državama.
Ali napokon dobro razmislivši o toj temi,
ljudi sjevernih država došli su do užasavajućeg otkrića:
da se unutar svakog roba nalazi stvarna ljudska osoba.
Sjever je pitao Jug u kakvoj Americi želi živjeti.
Onoj gdje su bijelci uzimali od drugih rasa tretirajući ih kao inferiorne
ili onoj gdje su se pretvarali da nisu.
Rasprava je eskalirala u građanski rat,
vrijeme kada je Amerika bila jednako polarizirana kao što je danas.
Građanski rat je rasturio Ameriku, zar ne? Brat se okomio na brata.
Je li se netko toliko sukobio da se okrenuo protiv sebe?
Mislim da nije.
Možda je bilo nekih jakih nedoumica unutar pojedinaca
o tome kojoj se strani pridružiti, mislim da ste na to mislili.
Kako to da ljudi govore da je to bio prvi moderni rat
kada se na fotografijama vidi da je to bilo davno?
Zanimljivo je da to spominjete
jer je to prvi rat u kojem je fotografija stvarno igrala ulogu.
Fotografije su bile dio sukoba i dokumentirale su nasilje.
Mora da je bilo prilično uzbudljivo, nakon toga otići u foto studio
i vidjeti koje su ispale dobre, a koje nisu.
Nakon četiri duge godine ratnog nasilja,
Sjever je izbio na vrh, gdje inače i jest.
Bila je to pobjeda za neprikosnovenog kralja Sjevera, Abrahama Lincolna.
Tko je bio Abraham Lincoln?
I zašto je imao sve te čudne tetovaže na trbuščiću?
Nemam pojma na što mislite s tetovažama,
ali on je američki predsjednik, vjerojatno najbolji američki predsjednik.
Navodno je na trbuhu imao tetovirane snjegovića i crvendaća,
a crvendać je imao brkove.
Iskreno nemam pojma na što mislite.
Kada je Lincoln bio predsjednik, ropstvo je napokon ukinuto
i zamijenjeno jednostavnim rasnim predrasudama.
Ali priča Abrahama Lincolna nije imala sretan kraj.
Pet dana nakon pobjede Sjevera, zadesila ga je užasna sudbina.
Bio je prisiljen ići u kazalište gledati predstavu.
Iz bijede ga je izbavio ljubazni revolveraš.
Ali okrutno, tek u trećem činu.
Abraham Lincoln upucan je u kazališnoj loži.
Gdje je to na tijelu?
Mislim da mislite na fizičku lokaciju na kojoj je bio kad je upucan,
a to je bila predsjednička loža u Ford kazalištu u Washington, D.C.-ju.
A zašto je upucan? Zato što nije htio skinuti šešir?
Jer to je iritantno u kazalištu, kad je netko ispred tebe sa šeširom.
Bio je u predsjedničkoj loži,
pa iza njega nije bilo nikoga, koliko ja znam.
Ali ustrijelio ga je čovjek po imenu John Wilkes Booth,
koji je bio simpatizer Konfederacije.
Kako je pucanj u glavu utjecao na Lincolnovu sposobnost vođenja?
Pa, završila je, jer je umro oko 12 sati nakon što je upucan.
-Tako da nije mogao nastaviti. -Ne, ne kao leš, nažalost.
Lincolnovo svjetlo je možda ugašeno,
ali Amerika se spremala učiniti suprotno.
Amerikanci su se igrali sa strujom
još otkako je Benjamin Franklin stavio ključ na špagu zmaja
da otključa munju s neba.
Onda je 1878. Thomas Edison smislio kako iskoristiti tu snagu
da napravi nešto izvanredno.
Teško je zamisliti svijet u kojem Edison nije izumio žarulju.
Čak i da ga zamislite, bilo bi previše mračno da biste vidjeli što je u njemu.
Kako su ljudi vidjeli tijekom dana prije nego što je Edison izumio svjetlo?
Svjetlo dolazi od sunca kako bi ljudi mogli vidjeti tijekom dana zbog sunca.
Žarulja im je trebala noću kada nema sunca
i kada se ne vidi.
Što su ljudi koristili prije žarulja?
Pa, koristili su svijeće ili su koristili ulje.
Tako smo danju imali dnevno svjetlo, a noću smo imali svijeće.
Da.
Dakle, žarulje nam nisu trebale. Njegovo životno djelo bilo je besmisleno.
Još jedan od Edisonovih nevjerojatnih izuma bio je fonograf.
STRUČNI SURADNIK MUZEJ ZNANOSTI, LONDON
-Možete li ga zaustaviti? -Da, naravno.
Nevjerojatno je, zar ne, da smo sada ovdje?
Ali taj je glas od prije mnogo godina.
Ako govorim u ovu trubu,
mogu li osobi postaviti pitanje o tome kako je tamo gdje se nalazi?
Ne, ne možete. Jer je snimka nastala prije više od sto godina.
Ali to je fonograf. Zar ne radi kao telefon?
Fonograf na grčkom znači „zvučni zapis”.
Dakle, ne znači telefon.
Tako da nas mogu čuti, ali ne mogu odgovoriti.
Ne bih rekao… Ne čuju nas. Mi čujemo njih. Slušamo njihovu snimku.
Ne mogu nas čuti i ne mogu nam odgovoriti.
-Ja bih rekao da ne mogu, ne. -Pa koja je svrha toga?
To je da možemo čuti glazbu i glas i zvukove.
Može li snimati zvukove koji se još nisu dogodili?
Ne.
Što je sa zvukovima koji su se dogodili ranije?
Ako su ti zvukovi snimljeni u to vrijeme.
Ne može uhvatiti nešto što je bilo u prošlosti.
Čini se prilično ograničenim, da budem iskrena.
Zahvaljujući Edisonovom fonografu,
klasična glazba sada može dosaditi milijunskoj publici.
Morate svirati klasičnu glazbu u orkestru.
Kako svirate orkestar?
Pušete li u njega
ili je jedan od onih gdje gudite gudalom po žici?
Orkestar nije jedan poseban instrument.
Da.
Orkestar je skup različitih vrsta instrumenata.
Točno. Više od jednog instrumenta.
Za sviranje orkestra potrebne su vam obje ruke i usta.
Dirigentu bi trebale sve te stvari,
ali sam orkestar je entitet
koji se sastoji od mnogo različitih instrumenata.
Znači, ne biste mogli puhati u cijeli orkestar?
Zahvaljujući Edisonu, svjetovi svjetla i zvuka bili su pokoreni,
ali je još jedna granica ostala tvrdoglavo neosvojena:
svijet neba.
Ljudi su godinama pokušavali izgraditi leteće strojeve,
ali većini ranih pionira bilo je teško napredovati
dalje od svog prvog eksperimentalnog poniranja u smrt.
Ali sve se to promijenilo kada su braća Orville i Wilbur Wright
pokrenuli prvi uspješan pravni izazov protiv zakona gravitacije.
Koliko je daleko letio prvi let?
Tog dana kada su braća Wright izvela nekoliko letova,
obično su bili reda veličine svega nekoliko stotina stopa.
Mogli su to prehodati.
Pa mogli su, ali nije to bila poanta.
Kada je bio prvi let koji je bio dovoljno dug da vam treba toalet?
Nakon što su se razvili komercijalni letovi, ti su letovi postali duži
i putnicima bi tada trebala neka udobnost,
poput toaleta u zrakoplovu.
To je sigurno bio trenutak, prvi put kad je netko shvatio da avion treba WC.
To je impresivnije od braće Wright.
Bojim se da o tome nikad nisam razmišljao
kao o posebno dramatičnom ili uzbudljivom razvoju događaja.
Zašto bicikli nemaju WC?
Ne biste morali silaziti.
Mogla bih to zaštititi autorskim pravima.
Čak i bez WC-a, povijesni let braće Wright
zauvijek je promijenio transport, na načine koji još uvijek nisu shvaćeni.
Braća Wright izvela su prvi pravi let prije više od sto godina.
Kako to da još uvijek nismo ništa bliže saznanju kako avioni funkcioniraju?
Ali jesmo. Znamo kako oni funkcioniraju.
Ali u stvarnosti, kako oni funkcioniraju?
Pa, imamo matematičke jednadžbe
koje opisuju način na koji zrak struji preko krila zrakoplova.
Možete li objasniti kako rade bez pribjegavanja znanosti?
Teško je ne objasniti znanost koja stoji iza toga,
ali zbog oblika njegovih krila,
sila prema gore veća je od sile prema dolje.
To gura avion u zrak.
To je vaša teorija. Želite li čuti moju teoriju?
-U redu. -Rade na temelju uvjerenja.
To je zato što vjerujemo da avioni mogu letjeti.
Tako da mediji moraju nastaviti s pretvaranjem
ili će početi padati s neba.
Isto s Wi-Fijem. Nema šanse da je to stvarno.
Samo se moramo složiti s tim glumatanjem ili će sve stati.
Nebo je bilo ukroćeno. Sljedeća je na redu bila cesta.
Teško je reći tko je izumio prvi automobil.
Budući da je toliko ljudi pokušalo,
stranica na Wikipediji predugačka je da bih se zamarala čitanjem.
No srećom nema veze
jer je na kraju samo jedan čovjek postao sinonim za automobile.
Čovjek koji je napravio prvi hit automobil,
zvao se Henry Model-T Ford.
I u nevjerojatnoj slučajnosti, takav mu je bio i automobil.
Sa svojim četverocilindričnim, 2,9-litrenim motorom
koji daje 20 konjskih snaga i najvećom brzinom od 72 km na sat,
model T Ford bio je doista užasan automobil.
Čak i gori od onog koji vaša mama vozi.
Nemate kamo uključiti svoj telefon, nema satelitske navigacije, glazbenog sustava.
Nema čak ni držač za čaše.
Ipak, bio je malo bolji od konja
jer te ne bi udario nogom u glavu ako si išao iza njega.
I za razliku od vlaka,
malo je vjerojatno da ćete sjediti pokraj psihopata.
Osim ako niste stali pokupiti autostopera s odvijačem u džepu.
Ali najveći majstorski potez Henryja Model-T Forda nije bio automobil,
već način na koji je napravljen.
Umjesto da zaposli jednu osobu da polako sama napravi cijeli automobil,
Ford je zaposlio mnogo ljudi da rade jedan mali dio automobila
uvijek iznova,
bila je to revolucija u dosadi na radnom mjestu i ljudskoj besmislenosti.
Masovnoj proizvodnji bila je potrebna masovna ljudska radna snaga.
Milijuni su pohrlili u SAD kako bi ostvarili američki san.
Potreba za većim plovilima dovela je do izuma Titana 1C,
prve svjetske podmornice za jednokratnu upotrebu.
Godinama je čovjek gledao u ocean, žudeći da potone poput kamena,
a Titan 1C taj san će i ostvariti.
Bio je to ogroman uspjeh.
Na svom prvom putovanju, Titan 1C
isplovio je ravno iz Southamptona na dno mora,
gdje su hrabri istraživači mogli živjeti u krilu luksuza
onoliko koliko im je trebalo da otkriju
da je atmosfera na dnu oceana neprozračna.
Osvojivši svjetlo, zvuk, nebo, cestu i dno oceana,
čovječanstvo je trebalo otkriti nešto za što prije nije ni čulo,
zahvaljujući znanstvenici i ženi, „Mary Curry”,
gospođi ocu zračenja.
Kako je Marie Curie shvatila
da je otkrila radioaktivnost ako je nevidljiva?
Marie Curie je izmislila riječ radioaktivnost.
A radioaktivnost je kada supstanca poput radija, polonija, plutonija,
odaje mnogo energije i prirodno se raspada.
To je stvarno, iako je nevidljivo.
Mnoge stvarne stvari su nevidljive, da.
To je poput čakri i energetskih polja,
poput onih koje imate s unutarnje strane lica, s astrološkim znakovima
utječu na način na koji probavljate gluten. To je stvarno, zar ne?
-Pa, ne mislim tako. -Mislim da jest.
Moja teta Carol usklađuje ljudske čakre. Naplaćuje 80 funti po satu.
Mislim da ako je zarađivala toliki novac,
to nije besmislica, zar ne?
Tragično, Curiena je znatiželja bila kobna.
Smatra se da je dugotrajna izloženost zračenju doprinijela njezinoj smrti.
Nije fer, zar ne, kada se muški znanstvenik poput Brucea Bannera
izloži gama zračenju,
postaje superheroj, zar ne?
Dobiva vlastitu franšizu stripova i filmova.
Marie Curie je samo umrla.
A on je postao Hulk.
To nije pošteno, zar ne? Je li za to kriv patrijarhat?
Također, što je patrijarhat?
U međuvremenu, manje ženski znanstvenici radili su na vlastitim teorijama.
Fizičar i profesionalni model jezika Albert Einstein
osmislio je svoju teoriju relativnosti, E jednako MC2,
koju do danas nitko ne razumije.
Spominjem to samo zato što se poslije pokaže važnim.
Einstein je smatrao da ništa nije brže od brzine svjetlosti,
ali sjene idu brže od svjetlosti.
Ako bakljom osvijetlim taj zid,
ali držim baklju iza glave,
moja sjena stigne tamo prije svjetla.
Kako bi Einstein to objasnio?
Mislim da bi rekao da se sve to događa tako brzo da se ne vidi kako treba.
On uvijek ima odgovor, zar ne?
Dvadeseto stoljeće imalo je snažan početak,
a znanost je izbacivala inovaciju za inovacijom,
tako brzo da ih jedva možemo sve montirati.
Ali neki od tih izuma imali su mračnu stranu
koja se mogla koristiti za ubijanje ljudi. I to ne na dobar način.
Prvi svjetski rat bio je poznat kao „rat za okončanje svih ratova”,
iako neki povjesničari sada tvrde da nije.
Ali to je bio prvi visokotehnološki rat,
sa zrakoplovima, mitraljezima i tenkovima
koji su se digli boriti protiv ljudskih bića koja su ih stvorila.
Unatoč tome što nisu imali uvjerenja ili ideologije, srca ili duše,
strojevi za ubijanje su pobijedili.
Konačni rezultat bio je oružje 20 milijuna, čovječanstvo nula.
Kad ljudi idu u rat, to uvijek izgleda prilično kaotično.
Ima li tu mnogo vike?
Obično ima jako mnogo vike.
To može biti uzvikivanje naredbi.
To mogu biti i krici ljudi koji umiru.
Vjerojatno rizik od tinitusa za svakoga tko stoji u blizini.
Prava je šteta što to i dalje radimo.
Ne pokušavam biti kontroverzna,
ali generalno govoreći, rat se čini pomalo sramotnim.
Pa, čini se da je to posebno popularna ljudska aktivnost.
Možda je to samo u našoj prirodi.
Što nas kao stvorenja tjera da se okrećemo jedni protiv drugih?
I možete li svesti odgovor na jednu kratku rečenicu?
Jer inače će poludjeti u montaži.
Strah, čast i interes.
Stvarno? To su tri.
To je to ukratko.
Ne znam tko ovo montira, ali to će morati biti dovoljno.
Barbarstvo Prvog svjetskog rata
nadahnulo je širok raspon potresnih ratnih pjesama i pacifističke literature,
objavljene desetljećima prije objavljivanja nepovezane techno himne
„Pump Up the Jam”.
DRUGI GLAZBENICI ČIJA IMENA POČINJU S „T” UKLJUČUJU THE CURE,
THE ISLEY BROTHERS I THE VELVET UNDERGROUND.
KADA JE OVAJ VIDEO PRVI PUT EMITIRAN, PUBLIKA SE BOJALA DA JE STVARAN,
DA ĆE TAJ DŽEM BITI UPUMPAN U NJIHOVE DOMOVE KROZ EKRAN.
AKO IDEŠ VAN, MOŽEŠ LI MI DONIJETI COCA COLU ZERO I TWIX?
OPROSTI - TU SAM PORUKU HTJELA POSLATI ASISTENTU
Milijuni mladića poginuli su tijekom rata,
ali na sreću, čovječanstvo je otkrilo novu vrstu muškarca:
ženu.
Žene su oduvijek postojale u pozadini povijesti,
uglavnom su korištene kao kućni ljubimci za muškarce,
tolerirane zbog njihove magične sposobnosti da izlučuju svježe ljude
kroz prednje rupe.
No, početkom 20. stoljeća
sociolozi su otkrili nešto nevjerojatno:
da žena može učiniti sve što može i muškarac, a da se ne hvali.
A dobile su i pravo glasa.
Konačno, žene su mogle birati koji će im muškarac govoriti što da rade.
Žene su počele bježati od svojih tradicionalnih uniformi,
odijevajući se manje kao ukleti namještaj, a više kao logoraški mladići.
Pile su, pušile i plesale velikom brzinom, užasnom brzinom sličica u sekundi.
U međuvremenu, u Hollywoodu
izmišljena je sasvim nova vrsta zabave: filmovi.
Za razliku od knjige,
niste se morali usredotočiti ili koristiti maštu za uživanje u filmu.
Svatko, čak i vrlo lijeni ili glupi ljudi, mogli bi uživati
tako da jednostavno sjednu i bulje u ekran, kao što vi to sada radite.
Ipak, rani filmovi bili su potpuno sranje, kao što vidite.
Ali zahvaljujući ranim filmovima kao što je ovaj
možemo vidjeti kakav je doista bio život u stara vremena.
Svi su se kretali vrlo brzo i često su padali.
Zašto se ljudi u starim filmovima kreću tako brzo?
Je li to zato što su bili prvi put pred kamerama pa su bili nervozni
ili zato što je bio nijemi film
pa nisu mogli čuti redatelja kako im viče da uspore?
Broj sličica u sekundi kamera tada je bio drugačiji od onoga što je sada.
Dakle, mi smo krivi.
Reproduciramo prebrzo i glumci moraju ubrzati
kako bi bili sigurni da mogu prikazati cijelu priču prije odjavne špice.
Sigurno su u panici. Što se događa ako ne mogu pratiti?
Bi li film prešao na sobu u koju glumci još nisu stigli?
Samo snimak prazne sobe.
Glumci idu uobičajenom brzinom.
Samo zbog brzine reprodukcije
izgledaju kao da se kreću vrlo brzo.
Možemo li komunicirati s glumcima u filmu
i reći im da je sve u redu, da se mogu smiriti?
Ne. Svi su do sada mrtvi.
Rani filmovi imali su titlove
kako bi ih ljudi i dalje mogli gledati na telefonima s isključenim zvukom.
Ali ubrzo su shvatili i kako stvarati zvukove.
Što vas je više zadovoljilo?
Čitanje je konačno bilo suvišno.
Višestoljetna era tiranije pisane riječi konačno je završila.
Ali svaki osjećaj da je čovječanstvo krenulo u novu eru punu nade
uskoro će biti posran.
Tamni oblaci skupljali su se nad Europom.
Stizao je nastavak franšize o Svjetskom ratu.
Ubrzo je svijet upao u još jedan globalni rat,
a budući da je ovaj rat vodio još strašniju mašineriju od prethodnog,
činilo se da pokolju neće biti kraja.
Onda je Amerikancima sinula ideja.
Umjesto da bace tisuće malih bombi na Japan kao što su na Njemačku,
što ako bi bacili samo jednu veliku?
Koristeći Einsteinove teorije, koje sam pametno ranije spomenula,
započeli su projekt Manhattan, koji su vodili ljudi sa šeširima na glavi,
koji su smislili nešto zastrašujuće:
atomsku bombu nazvanu Mali dječak,
najmoćnije i najneprikladnije nazvano oružje ikada korišteno.
Koliko je Mali dječak bio moćan?
Recimo to ovako:
da je ta bomba bačena na kuću mog bivšeg dečka Seana u Westhoughtonu,
sve bi, od kružnog toka Chequerbent na A58,
do cvjećarnice pokraj Hart Common Golf Cluba,
bilo uništeno.
Prva eksplozija bi vaporizirala Seana,
dok bi starinsku arkadnu igru Pac-Man,
koju je jednom obnavljao cijeli moj rođendanski vikend,
gotovo sigurno bilo nemoguće igrati
zbog bijesne vatrene oluje koja bi uslijedila.
Sve je, od Wigana do Boltona, bilo spaljeno.
Middlebrook, nestao. Bickershaw, nestao.
Hindley Green, zaboravite.
Neopisivi užas atomske bombe završio je Drugi svjetski rat.
Svima je bilo dosta
i svijet se po drugi put u ovoj epizodi složio da nikada više neće biti rata.
Obećanje koje se neće prekršiti pune 52 sekunde u petoj epizodi.
Utješno je, zar ne, shvatiti da danas nemamo nuklearno oružje.
Ovisi na koga mislite kad kažete mi.
Britanci imaju nuklearno oružje
i nedavno su odlučili povećati
broj bojevih glava koje posjeduju.
Da, ali to su ćorci, zar ne? Puni su ćoraka.
Ne, uopće. To su potpuno sposobni raketni sustavi s nuklearnim bojevim glavama.
Mnoge druge države ih imaju.
Bojim se da je prijetnja nuklearnog uništenja i dalje prisutna.
Dobro, možemo li razgovarati o nečem malo vedrijem?
Što god želite.
-Volite li ABBA-u? -Volim ABBA-u.
-Da? -Da.
-Koja je vaša omiljena pjesma grupe ABBA? -„Dancing Queen.”
„Dancing Queen”, da.
Da, super je, zar ne?
Sljedeći put ćemo vidjeti kako je hladni rat između Istoka i Zapada
otvorio put rock-and-rollu,
a on kontrakulturnim hipijima
koji su otvorili put Steveu Jobsu da otvori put računalima i mobitelima,
koji su otvorili put društvenim medijima,
koji su utrli put za poništavanje
sveg napretka koje je čovječanstvo do sada postiglo.
Društveni mediji polariziraju ljude, zar ne?
Kao ono što se već dogodilo medvjedima.
-Kakvim medvjedima? -Polarnim medvjedima.
Prijevod titlova: Milica Milivojević