Prošli put u ovoj potencijalno nagrađivanoj povijesti civilizacije
pokazala sam vam kako su naši preci doživjeli iznenadno duhovno buđenje
poput moje tete Carol.
Poput Carol, pronašle su uzbudljive gurue koje su mogli slijediti.
Ali za razliku od nje, nisu ostavile svoje muževe
da žive s njima na farmi u Walesu, s osam drugih žena,
u situaciji o kojoj ne mogu dalje raspravljati
jer je trenutno pod istragom policije Sjevernog Walesa.
Naš svijet zauvijek se promijenio,
jer su vjerske poruke tolerancije i oprosta
nadahnule čovječanstvo da se bori krvnički stotinama godina.
Ali svijet je trebao proširiti svoj um,
a zatim se rascijepiti po šavovima zbog druge vrste višeg poziva.
Čovječanstvo je trebalo doživjeti renesansu
doživjevši renesansu,
ovdje na istom planetu koji koristimo i danas.
Svjetlucavi svemirski kamen, poznat kao Zemlja.
CUNK NA ZEMLJI
EPIZODA TRI: RENESANSA SE NEĆE PRENOSITI
Godina je 1440. Ne sada, nego tada, 1440.
A novi izum zapalit će plamen ispod grma mogućnosti.
Stoljećima ranije Kinezi su izmislili tiskarstvo,
ali nitko nije obraćao pažnju sve dok Nijemac Johann „Steve” Gutenberg
ponovno nije izumio tiskarski stroj.
Gutenbergov stroj bio je prvi te vrste u povijesti, osim kineske povijesti.
Je li tiskarski stroj doista nešto bitno promijenio?
Da Gutenberg nije izumio tiskanje,
što je značilo da se ideje mogu prenijeti diljem svijeta,
naša se kultura ne bi razvila na isti način kao što se razvila.
Dakle, on je na mnogo načina učinio svijet našim današnjim modernim svijetom.
To je vaša ideja značajnog?
Prva knjiga koja je tiskana na Gutenbergovom stroju bila je Biblija.
No osim što je širio Božju riječ,
širio je i riječ znanstvenika, filozofa i na kraju Dana Browna.
DA VINCIJEV KOD
Pisanje novih knjiga traje dugo. Kako bi svojim tiskarama dali posla,
ljudi su posegnuli kroz vrijeme u potrazi za starim materijalom koji će tiskati.
Tako se filozofija antičke Grčke
iznenada vratila u modu i oduševila.
U to vrijeme životi većine ljudi bili su mračni i bez radosti kao moj ujak Martin.
Njihovi jedini hobiji bili su mukotrpan posao, umiranje od kuge
ili mučenje.
Što se njih tiče, to je bilo sve što postoji od života.
Stoga za njih izlaganje starogrčkoj filozofiji nije bilo dosadno kao sada,
već iskustvo koje je proširilo um i promijenilo način na koji su se vidjeli.
Kao kad je moj prijatelj Paul pojeo pet kolača s ketaminom
i pomislio da može telepatski komunicirati sa životinjama na televiziji.
Iako je Paul završio u ludnici zbog vlastite sigurnosti,
naši su preci odlučili promijeniti svijet.
Ovo je Firenca.
Talijani je zovu Firenze kako bi spriječili turiste da je pronađu.
Ali to je definitivno Firenca jer smo dva puta provjerili na karti.
Firenca možda danas izgleda kao besmislena zbrka,
ali u 15. stoljeću bila je epicentar
neviđenog umjetničkog i kulturnog fenomena.
Što je bio „Rene-sos”?
Je li to bila vrsta kečapa iz 16. stoljeća?
Renesansa dolazi od francuske riječi „renaissance”.
Naissance je rođenje. Stoga se na to gledalo kao na ponovno rođenje.
Dakle, to uopće nije začin.
Ne, ne koliko ja znam.
Kakve su sosove koristili tada?
Ovo je područje povijesti kulinarstva.
Nisam baš upoznat s poviješću sosova.
Niste baš osoba za sosove?
Pretežno nisam osoba za sosove.
Morat ćemo ponovno razmisliti o cijelom ovom intervjuu.
Tijekom renesanse
Firenca je dala umjetnike koji su po prvi put u povijesti
bili dovoljno kompetentni stvarati slike vrijedne pogleda.
Jedan od najsposobnijih slikara bio je Botticelli.
Pa kakva je ovo slika?
Ovo je Rođenje Venere Alessandra Botticellija.
To je jedna od najvećih slika renesanse.
Znamo li je li Rođenje Venere stvarno izgledalo ovako?
Pa, prikazuje neku vrstu mitske figure, tako da je na neki način metaforično.
Dakle, to je ideja o boginji
koja nastaje, a ne rađa se.
Vrat joj je jako dug.
Je li ona bila dijelom žirafa ili jednostavno nije znao slikati vrat?
Njen vrat…
Kao znak ljepote trebao bi izdužiti vrat.
Ovdje sam uočila grešku. Pogledajte, on puše, a kosa joj se razletjela.
Ali pogledajte ovo drveće s desne strane. Uopće se ne miče. Nema vjetra.
Mislim da su ti ljudi fotošopirani. Sve je lažno.
Drugi poznati umjetnici izradili su 3D slike ili skulpture.
Najpoznatiji primjer je ovaj vrlo goli muškarac,
poznat kao Michelangelov David.
Ako uspijete vidjeti više od njegovih malih mramornih jaja,
primijetit ćete nevjerojatnu količinu detalja
na ostatku Michelangelovog tijela.
Njegove oči imaju zjenice kao Gremlini.
Njegovi mišići stvarno su detaljizirani. Pogledajte mu trbušnjake.
Dokazuju da su teretane sranje
jer tada nisu imali teretane, ali pogledajte kako je on isklesan.
Tu su i realistične vene na stražnjoj strani njegovih šaka,
koje nose krv statue ka njegovim prstima.
Ipak, unatoč svoj toj pozornosti na detalje,
brzi pregled njegove stražnje polovice otkriva da nema anus.
To je zbunjujući propust.
Možda je kiparu bilo neugodno
ili je model morao rano otići tog dana ili zapravo nije imao anus.
Jednostavno ne znamo.
Neprikosnoveni majstor renesanse
bio je čovjek poznat kao Leonardo da Vinci.
Ovo je Vitruvijev čovjek.
To je crtež koji je napravio Leonardo oko 1490.
Za što služi?
Koja je poanta toga?
Poanta je bila da je Leonardo želio znati
kako skicirati proporcije ljudskog tijela.
Samo da bude jasno, možete vidjeti i njegove dijelove? Ne umišljam si to.
Postoji li verzija ovoga s gaćama?
O, ne, ne, ne.
Mislio je da je to u redu, zar ne? Malo je nepristojno, zar ne?
Ne, nije.
Jer, znate, ljepota ljudskog tijela, naravno.
Pogledajte pimpek. Ne može se reći da je to lijepo.
Pogledajte ga.
Leonardo je također punio bilježnicu za bilježnicom crtežima izuma
godinama ispred svog vremena.
Što je to?
Ovo je leteći stroj. To je kao helikopter.
Ne izgleda baš uvjerljivo.
Moj drug, Paul, izumio je traku za trčanje za zmiju ljubimca svoje zaručnice.
Skice za to bile su mnogo uvjerljivije od ove.
A bio je na gljivama.
Imajte na umu, prototip je otkinuo zmiji glavu.
Da…
Najgori završetak rođendanske zabave na kojoj sam ikada bila.
Njegovi izumi bili su jedno.
Ali danas Da Vincija poznajemo uglavnom po njegovim slikama.
Ovo je Mona Lisa , stvarna slika koja postoji u našem svijetu i na ovom zidu.
Ljude privlači zagonetni lik Mona Lise.
Kao i kod svih žena, jednostavno ne možeš znati što joj se vrti po glavi.
Sam pogled na nju izaziva toliko pitanja.
Tko je ona? Čemu se smiješi?
Drži li balon između koljena? I ako da, koje je boje?
Ima li dečka? Kako se on zove?
Što mu je između koljena? A kako to možemo saznati?
Odgovor je da ne možemo.
I zato se ljudi svake godine vraćaju
da je gledaju i zapitaju se,
zatim se prestanu pitati i odu kući.
Osim što izgleda dobro,
Da Vincijev rad pokazao je majstorstvo
pionirskih tehnika tog doba, piše ovdje.
Prije renesanse,
slike drugih ljudi bile su u nekoj vrsti klimavog 2D-a.
To je zato što umjetnici nisu imali osjećaj za perspektivu.
Pomalo kao Paul, koji je udario konobara u restoranu TGI Friday's
jer mu je ispala pita od banana i karamela.
Pogledajte ovu sliku iz 14. stoljeća na kojoj je prikazan Isus na čajanki.
Sve su dimenzije pogrešne. Soba je stisnuta,
pa izgleda kao da se događa na poklopcu kartonske kutije.
Isus je dvostruko veći od ostalih,
pa izgleda kao da uživa u intimnoj večeri s nekim školarcima.
To nije dobro.
A što je to? Zdjele ili školjke?
To je samo loša izrada. Apsolutno sramotno.
Ne bi ni trebala biti u muzeju.
Ali Da Vincijevo recikliranje iste slike druga je priča.
Znao je kako jebeno sagledati stvari.
Pogledajte kutove zidova u Posljednjoj večeri i stol tamo.
Gotovo se osjećate kao da biste se mogli uvući unutra i sami izdati Isusa.
Perspektiva je bila veliki korak naprijed za ljudsku umjetnost,
u rangu s izdavanjem Crash Bandicoota stoljećima kasnije.
Ne može se poreći da je renesansa bila velika stvar za civilizaciju.
Koliko je to bilo važno, odlučit će stručnjaci.
Što je bilo kulturno značajnije:
Renesansa ili „Single Ladies” od Beyoncé?
Obje imaju svoj period i obje imaju svoje vrijeme.
Beyoncé mi je prilično draga,
ali renesansa je pokušavala reformirati kulturu u cjelini.
I što god Beyoncé radila, ne mislim da baš ima tu ambiciju.
Rad nekoliko heteroseksualnih bijelaca jednostavno izbacuje Beyoncé iz igre?
Je li to ono što govorite, pred kamerama?
Renesansa je možda širila umove,
ali bez ovakvih programa koji bi ih obrazovali,
ljudi su još uvijek bili uglavnom neupućeni u planet na kojem žive.
Pitajte srednjovjekovnog seljaka gdje je bila Amerika i dobit ćete tup pogled.
Ili, još gore, kugu.
To je zato što je njima karta svijeta izgledala ovako.
Iskrivljena masa zemalja koje su do sada otkrili,
sve zgnječene zajedno, a Amerike nema nigdje.
Ali jedan je čovjek sve to promijenio:
talijanski mornar i detektiv, Christopher Colombo.
Colombo je mislio da će se, ako otplovi s ruba karte,
ponovno pojaviti s druge strane poput Pac-Mana.
To bi bio prečac do Indije, a on bi se otresao svih duhova za sobom.
Bio je to ogroman rizik.
Da je Colombo bio u pravu, bio bi milijunaš.
Da je bio u krivu, bio bi predmet podsmijeha. Ali mrtav.
I s tim je mogao živjeti, zato je i zaplovio.
Colombo nije uspio pronaći Indiju,
ali je njegov brod na kraju naletio na novi svijet,
planet Zemlju, drugi dio, poznat i kao Amerika.
I ubrzo su drugi krenuli za njim.
Ovo je Plymouth.
Ovdje se 1620. godine okupila skupina hodočasnika željnih boljeg života.
Što i ne čudi jer, kao što rekoh, ovo je Plymouth.
Hodočasnici su uskočili u svoj vodeni automobil ili brod, Starship Mayflower,
i hrabro zaplovili preko ovog crteža Atlantskog oceana
da bi stigli na drugu stranu, još uvijek u Plymouthu.
Mora da su bili uništeni.
Srećom, pokazalo se da taj Plymouth nije onaj kojeg su upravo napustili.
U početku je europskim kolonistima život u novom svijetu bio težak.
Srećom, neki Indijanci su ih naučili kako uzgajati kukuruz
i gdje pecati.
U zamjenu, kolonisti su Indijance upoznali
s velikim boginjama.
Doseljenici nikada nisu zaboravili što su Indijanci učinili za njih,
iako su to zanemarili kada su ih godinama kasnije masakrirali.
Dok je Novi svijet prolazio kroz velike promjene,
u starom svijetu spremao se kontroverzni napredak.
Rane su 1600. godine, a ovaj glupo odjeveni znanstvenik
zauvijek će promijeniti način na koji čovječanstvo vidi sebe.
Njegovo ime je Galileo,
jedan od nekoliko osoba u povijesti koje su postale slavne
samo pod jednim imenom.
Kao Churchill, Pepsi ili Garfield.
Galilejevo puno ime bilo je Galileo Figaro Magnifico, zar ne?
Nisam siguran da je to točno. Ne znam.
Tako piše u „Dominikanskoj rapsodiji”.
Mislite li na „Boemsku rapsodiju”?
-Kako je tada bilo ime? -Pa, koliko ja znam,
zvao se Galileo Galilei.
-Galileo Galilei? -Da.
To je kao da mene zovu Philomena Philomenie.
Zapravo, to mi se jako sviđa.
Galileo je izumio teleskop toliko moćan
da je mogao gledati kako se ljudi presvlače na suncu.
Kvragu. Zbog toga sve izgleda masivno.
Jeste li već probali ovo? Odlično je.
Kako ti je to uspjelo? Jesi li ti pravi Galileo ili glumac?
Je li pravi bio zauzet?
Galilejevo astronomsko mudrovanje
dovelo ga je do toliko šokantnog otkrića da je Papa skinuo kapu s glave.
Prema Starom zavjetu Sunce se okreće oko Zemlje,
a ne obrnuto.
Dakle, što se crkve tiče, Galileo je Bibliju nazivao lažljivicom.
Umjesto da pretjerano reagiraju,
učinili su kršćansku stvar optuživši ga za krivovjerje,
proglasivši ga krivim u korumpiranom suđenju.
Galileo je osuđen da provede ostatak života u kućnom pritvoru
na planetu oko kojeg se okreće sunce.
Crkva je mislila da se Sunce okreće oko Zemlje,
ali Galileo je mislio da se Zemlja okreće oko Sunca.
Na čijoj smo mi strani ovdje?
Mi smo definitivno na Galileovoj strani,
kao što mislim da je crkva danas.
Moguće da su bili u pravu i da se Sunce i Zemlja okreću jedno oko drugog?
Tako bi svi bili zadovoljni. Možemo li se jednostavno složiti oko toga?
Da je samo izumio nekakav motor besmrtnosti
umjesto svog besmislenog teleskopa,
Galileo bi možda doživio vidjeti prihvaćanje svojih ideja.
Nažalost, jednostavno nije bio toliko pametan.
Kao i znanost, svijet filozofije također se širio,
zahvaljujući velikim misliocima poput ovog čovjeka.
Tko je bio Jim Des Cartes?
Pa, ne znam tko bi mogao biti Jim Descartes,
ali znam da se René Descartes često smatra
utemeljiteljem moderne filozofije.
Što je mislio pod „mislim dakle jesam”?
Descartes je mislio
da je svjesnost,
samosvijest,
određujuća značajka ljudskog identiteta.
Čekajte, ako ja mislim dakle jesam, što je s drugim ljudima?
Misle li dakle jesu?
Kako mogu znati misle li dakle jesu?
Ili samo mislim da oni misle da jesu,
ali zapravo nisu stvarni i ja samo mislim da jesu.
Razmišljate li, dakle, jeste li upravo sada?
Pa, ne bih želio reći
da moje postojanje ovisi o mojim mislima,
ali to nije tvrdnja koju Descartes želi izreći.
Je li moguće misliti da ste netko drugi?
Kao, kad bih jako razmišljala da sam Eddie Murphy,
bih li na kraju mogla postati on?
Kad bih postala on, bi li on postao ja
ili bi samo nestao?
Je li Des Cartes ikada obrađivao ove stvari?
Ne. To nije tema koju Descartes pokriva, koliko ja znam.
Zašto ne?
Descartes je nadahnuo intelektualni pokret poznat kao prosvjetiteljstvo,
tijekom kojeg su metroseksualni elitisti objavljivali eseje
koji su proširili horizonte čovječanstva na način kome nema ravnog
sve do izdanja belgijske techno himne „Pump Up the Jam” 1989.
Video se temelji na obradi treatmenta od 72 stranice W. Goldmana,
Oscarom nagrađenog scenarista filma Svi predsjednikovi ljudi.
Technotronic je dobio ime kombinacijom riječi „techno”,
što znači vrsta plesne glazbe, i „tronic” što znači „tronic”.
Izvorno 12-inčno izdanje „Pump Up the Jam” došlo je s besplatnim konjem.
U 19.16 28. prosinca 1879., most Tay u Dundeeju srušio se
kada je vlak prošao preko njega. Život je izgubilo 60 putnika.
Čovjek zarobljen unutar ove slike je
prosvjetiteljski filozof Jean-Jacques Rousseau,
ime toliko francusko da se mogao zvati i Pierre Baguette,
ali se ne zove. Zato ga nisam tako nazvala.
Rousseau je napisao: „Čovjek je slobodan, ali je posvuda u okovima.”
Sanjao je o novom društvu u kojem su ljudi gospodari svoje sudbine.
Bio je to isti san koji je mamio koloniste u novi svijet u gomilama…
i čamcima.
Nakon što su stigli u Ameriku kako bi iskovali život pun poštenog, teškog rada,
mnogi od tih kolonista brzo su otkrili da ih se ne može opkoliti,
pa su krali ljude iz Afrike i tjerali ih da to čine umjesto njih.
Mogli biste pomisliti da su to upravo ljudi o kojima je Rousseau govorio
kada je rekao da čovječanstvo treba zbaciti svoje okove.
Ali nisu.
Poput mnogih humanista, pronašao je pametnu rupu u zakonu.
Ne razmišljajući o robovima kao o ljudima, bio je slobodan da ga nije briga.
Srećom, otprilike u to vrijeme,
kolonije su se počele zanimati za slobodu.
Premda, na sreću,
nije ih zanimala sloboda robova, već njihova vlastita.
Britanskim kolonijama vladao je kralj George III.
Ali odnos između Stare Engleske i Novog svijeta postajao je hladan.
Što je pokrenulo napetosti između Britanaca i Amerikanaca?
Je li to bilo zato što vi kažete kolačići, a mi kažemo keksi,
a vi kažete nogostup, a mi kažemo pločnik?
Jer u vezi male stvari počnu smetati nakon nekog vremena.
Bilo je gore od toga. Britanija je odlučila oporezovati kolonije,
a to se prije nije dogodilo.
Dakle, u biti se radilo o neslaganju oko novca.
To je kao situacija između mene i mog bivšeg, Seana.
Kad smo znali uzimati hranu za van, ili hranu za ponijeti, kako vi to zovete,
ponekad, znate, uvijek bi inzistirao da platimo po pola,
a ipak bi želio kupiti stvari poput bhajia od luka, za koje zna da ja mrzim.
I usmrdjeli bi mu dah.
Ali morala sam platiti pola toga.
To mi se ne čini pošteno. Vama?
Tako rečeno, ne.
Ne. I to kaže profesorica, Sean.
Konačno, u Bostonu 1773.,
skupina kolonista odlučila je da im je dosta.
Kada su se ljudi u Bostonu naljutili na Britance,
zašto su samo priredili čangrizavu čajanku
umjesto da se pošteno premlate kao pravi britanski muškarci?
Zašto je kod Amerikanaca oduvijek postojala ta velika, kukavička crta,
čak i do danas?
Pa, jedina kukavička crta u tome je, pretpostavljam,
to što su se obukli kao Indijanci,
a nitko nije rekao kako se zovu.
Ali biste li dobrovoljno,
ako ne morate, otišli u zatvor?
Ovisi kakve su sadržaje imali, mislim.
Nepoštivanje našeg čaja bilo je jedno,
ali je uslijedio još gadniji šamar.
Godine 1776. čelnici 13 kolonija odlučili su
da se više ne žele zvati Britancima, već Amerikancima.
Ova heteroseksualna bijela supergrupa poznata kao Očevi utemeljitelji
sastavila je najpoznatiji tekst o razlazu u povijesti,
Deklaraciju o neovisnosti.
Svi muškarci koje vidite ovdje postali su idoli ako ste Amerikanac.
Oni jednostavno nisu sve to.
To je dovelo do sveopćeg rata između Amerike i Britanaca.
Budući da još nitko nije izmislio kamuflažu,
britanske trupe tog vremena nosile su jarko crvene kapute,
i zbog toga su bile strijeljane u tisućama, a izgledale su nevjerojatno.
Ova slika prikazuje jedan od najvažnijih ratnih događaja:
George Washington prelazi rijeku Delaware.
Kao što vidite, morao je stajati cijelo putovanje
jer nije rezervirao mjesto.
Nije upao, ali nije ni pomogao u veslanju,
što je sigurno iritiralo druge.
Na kraju je Washington pobijedio, postavši prvi predsjednik Amerike.
Pojedinačna najcjenjenija uloga na svijetu,
do 2016.
Washington i drugi očevi utemeljitelji napisali su Ustav,
priručnik s uputama za svoju novu zemlju,
koji sadrži neke od najutjecajnijih političkih koncepata ikada.
Negdje sam pročitala da Amerika nije samo država, već ideja.
Ali to je samo država, zar ne?
Pa, osnovana je pod idejom,
pa je uvijek bila organizirana oko ideje
da je to zemlja slobode za sve.
Da, ali, kao, pojesti sendvič, to je ideja.
Obojiti svoj bicikl u plavo, to je ideja.
Napraviti… To je ideja.
Amerika je samo mjesto.
Američka revolucija uzdrmala je cijeli svijet,
a da ne spominjemo planet.
Posebno je teško pogodio Francusku,
gdje je običan čovjek, ili „homme”, morao čeprkati po blatu,
dok su bogati postali toliko otmjeni da su razvili raskoš.
Ubrzo je prosječnom Francuzu bilo dosta njihovog vladara, kralja Luja XVI.
i njegovih identičnih žena, Marie i Toinette,
koje su uživale u raskošnom životu dok su siromašni preživljavali.
Konačno je 1789. eksplodirala u toples revoluciju.
Siromašni su svrgnuli kralja
i izumili stroj koji će svijet zauvijek osloboditi kraljevske obitelji.
Giljotina posebno je dizajnirana kao najhumaniji način
da se nekome odrubi glava pred gomilom koja se ruga.
Nahranili biste je osobom iz kraljevske obitelji, glavom, kroz otvor za sječenje.
Zatim bi oštrica tamo gore pala dolje i odrubila im glavu,
koja bi se otkotrljala dalje od njihova vrata i tijela.
U tom su trenutku vjerojatno mislili da su pobjegli.
Ali bilo kakav osjećaj pobjede bio je kratkog vijeka, jer trenutak kasnije,
sletjeli bi licem u ovu užasno grubu pletenu košaru.
Ako pogledate, tamo nema podstava,
pa bi pad izazvao velike modrice,
a možda čak i potres mozga.
Moglo je biti i gore. Mogli ste isturiti glavu iz kočije
i voziti se jako blizu zgrade.
Unatoč tome, biti giljotiniran imalo bi ogroman utjecaj na bilo koga.
Ali posebno kralja Luja.
Bez glave, više se ne bi mogao razmnožavati niti nositi krunu,
a gotovo sigurno ne bi našao posao ni na jednom drugom poslu.
Možda se zato nedugo nakon što se to dogodilo odlučio potpuno
povući iz javnog života.
Francuska revolucija nije bila prvi put
da su se mase digle protiv elite, a možda nije ni posljednja.
Čini se da se mnoge revolucije odnose na siromašne koji svrgavaju bogate.
Mislite li da bi milijarderi poput Elona Muska
trebali biti zabrinuti da će biti giljotinirani?
Mislim da je Francuska revolucija
zasigurno natjerala mnoge ljude koji su bili moćni
da budu jako, jako zabrinuti za svoju egzistenciju.
Pretpostavljam da bi Musk mogao izumiti stroj koji sam sebi odsijeca glavu
prije nego što mafija stigne.
-Vi znate mnogo više o ovome od mene. -Samo nagađam.
Ubrzo je Francuska odlučila da treba jakog čovjeka da preuzme kontrolu nad stvarima
i dobila ga je u obliku cara Napoleona.
Nema veze s carskim pingvinom, koliko možemo utvrditi u ovom trenutku.
Napoleon je vodio gomilu golemih ratova na kopnu i moru,
koji su i dalje preskupi da bi se propisno prikazali
u povijesnim dokumentarcima.
Polaganje zvučnih efekata preko slike poput ove bitke
daje neku ideju o tome kako je to moglo izgledati,
ali još uvijek je nedostajao ključni sastojak.
Soundtrack klasične glazbe bilo je jedino
što bi zaista oživjelo ove Napoleonove ratove.
Vidite? Mnogo bolje.
I srećom, klasičnu glazbu drugdje u Europi usavršavao je
skladatelj po imenu Beethoven.
Je li Beethoven imao pravog konja u punoj veličini koji mu je živio unutar lica?
Oprostite, krivo sam se izrazila.
Je li Beethoven bio dobar u glazbi?
Da. Smatra se najboljim skladateljem zapadne klasične glazbe ikada.
Beethoven je napisao onu pjesmu koja ide…
Što ti stihovi znače?
Pa, to je stvarno jak orkestralni motiv.
Samo se riječ „dum” iznova ponavlja.
Je li to zamjerka publici ili nešto na njemačkom?
Kod Beethovenove simfonijske glazbe, sve su to samo instrumenti.
Za ova djela uopće nema riječi.
Kako da znamo o čemu se radi ako nema riječi?
To je doslovno besmisleno.
Unatoč velikom uspjehu sa svojim besmislenim melodijama,
Beethoven se u svojoj karijeri suočio s velikim osobnim izazovima.
Je li istina da je u posljednjim godinama svog radnog vijeka Beethoven bio mrtav?
Pa, bio je gluh veći dio života.
Ne, mrtav.
-Mrtav? -Da.
Ne.
Producent je to napisao u bilješkama.
Definitivno je ovdje. Da vidim.
„U poznim godinama. Beethoven je bio duboko mrtav.”
Duboko gluh. G-L-U-H.
Očito je oglušio kad je umro.
Ali je li bio gluh dok je još bio živ?
Da, itekako.
Ali ne mrtav? Nije bio mrtav dok je bio živ?
Ne, ne.
Pa kako je pisao glazbu kad je bio mrtav?
26. ožujka 1827.
Beethoven je ipak krepao i smatralo se da je njegov genij zauvijek izgubljen.
Do sada.
Znanstvenici iz Silicijske doline ponovno su stvorili
njegov um i ugradili ga u ovaj pametni zvučnik, B8-Hoven Smart Home+.
Da vidimo hoće li uspjeti.
B8-Hoven, skladaj novu simfoniju.
Was war das?
Skladaj novu simfoniju.
Gdje sam?
Što? Samo skladaj svoju stvar.
Mein Gott, ovdje je mračno.
Zašto govorim engleski? Ne mogu vidjeti svoje noge.
-Reproduciraj popis za petak navečer. -Reprodukcija popisa za petak navečer.
Zašto ovo radim?
Mein Gott im Himmel, ubij me.
Kao što smo vidjeli, u samo nekoliko stotina godina
čovječanstvo je prošlo kroz niz
masivnih kulturnih i političkih revolucija.
Sljedeći put ću vam pokazati još veću revoluciju:
Industrijsku revoluciju iskovanu u čeliku, pari, znoju,
zrakoplovima, vlakovima, automobilima i opet zrakoplovima.
Ljudi su godinama pokušavali napraviti zrakoplov.
Zašto smo bili toliko zainteresirani za osvajanje neba?
Gore nema ničega. Nema se ni gdje sjesti.
Prijevod titlova: Milica Milivojević