Hvor skal dere?
Jeg skal ta dere, jævla kjerringer.
Jeg har spekkhoggere som jakter på min kommando!
Dere må passe dere, for Tilikum kommer!
- Hvor skal de? - Hvor tror du?
For å finne folk og mat!
Og sexpartnere!
Er det hele klassen?
Sandy, stjal de båten din?
Ja, og alle kajakkene og kanoene og den døde jævla høna.
Litt av en fest, Amelia.
Vent! Folkens!
Jeg forsov meg.
Herregud, ikke forlat meg her!
Hei, kompis.
ATTEN DAGER SENERE
Frokosten er klar.
Kom og spis, Amelia. Vi kokte den siste skoleskoen.
Ta mens du kan, for vi går videre til teppet nå.
Har du prøvd en positivitetsdagbok før?
Har hørt at de kan forandre hjernen din.
Eller hva med... Hva med latterterapi-greia?
Vil du prøve det?
Det blir rart først, men jeg gjør det med deg. Er du klar?
Én, to, tre.
Slutt å prøve å fikse meg. Jeg vil ikke kjempe imot.
Dette er en helt normal reaksjon på situasjonen.
Men det er folk der ute.
Vi må bare vente på at de andre finner dem og henter hjelp.
Det har gått 18 dager, Zoe.
Det er søtt at du tror de kommer tilbake.
De har ikke akkurat en megayacht.
- Det tar litt tid. - Enten det, eller så er de døde.
Er det alt?
Innersålen har mest næring, og jeg...
Spiser for to.
Irriterende, men hun har rett.
Samme det. Jeg drar snart.
Om kjerringene ikke hadde stjålet båten min, hadde jeg spist måke nå,
ikke fornuftige sko.
Noen fremgang?
Ikke egentlig. Hun er som en mobil uten dekning.
Hvor fikk vi havsalt-flakene fra?
Flass. Det bidrar med noe. Her.
Greit.
Der gjør hun det igjen.
Hun har aldri vært bevisstløs så lenge.
Ikke kast det bort.
Slutt!
Tiden er inne.
Vi må diskutere det igjen.
Nei!
- Ikke faen. - Det er ikke en mulighet, Renee.
Vi må bare holde ut til de nye avlingene kommer.
Musikkrommet er nyrenovert. Teppet har nestet ikke blitt sittet på.
Tepper er ikke mat!
Greit? Vi kommer aldri til å overleve på tepper.
Kroppene våre har gått gjennom alle glyserol- og keton-lagrene våre,
og nå spiser de muskelproteiner.
Folk kan overleve kjempelenge på nesten ingenting.
Se på Gandhi. Se på Gwyneth Paltrow.
Hva? Ikke uten at viktige organer svikter.
Kroppene våre stenger av alt.
Den stanken betyr at nyrene svikter.
Lungene våre krymper.
Hjertene våre tørker inn og slutter å slå.
Det er vanligvis hjerteinfarkt som gjør kål på deg.
Eller en infeksjon.
Hvordan går det med stikksåret, Zo?
Det er knapt nok betent.
Det finnes alltid en grunn til å fortsette.
Akkurat.
Greit.
Og det er sånn vi fortsetter.
Jeg er lei av å være sinnasulten.
Bicky, det finnes vel moralske følger av dette.
Jeg vet ikke.
Vi har spist Jesu legeme i årtusener.
Det er faktisk sant.
Nei. Zoe har rett. Det er umoralsk.
Herregud. Dere tenker for mye.
Første gangen jeg spiste den guatemalanske kystvakten,
føltes det rart, men så føltes det jævlig flott.
Om vi skal gjøre dette,
må vi gjøre det snart, før alle er for svake.
Greit. Hvem skal vi spise, da?
Ja, det var det jeg trodde.
Vi spiser ikke noen, for hvordan skulle vi valgt?
Stammeråd?
Det høres rart ut.
Stammeråd.
Nei, jenter. Jeg tullet.
Veldig søtt. Nonnen som elsker reality-TV.
Ikke så jævlig søtt nå, eller hva, Bicky?
Vent, idioter!
Den jævla pungrotten.
Hei.
Jeg tenkte kanskje du ville snakke med en proff.
Du må jo så klart gi
en død gjenstand de egenskapene, men det funket for meg.
Jeg vet at det er en jævlig situasjon,
men vi er bekymret for deg.
Hører du det?
Hører du ting?
Hva da? Stemmer...
Vent. Ba Zoe deg om dette?
Amelia, vær så snill.
Jeg tror det er på tide at vi lader opp et batteri
og gir deg elektrosjokk.
Vet dere hva? Jeg tror jeg tar den moppen.
Hold kjeft og la meg sove.
Hold kjeft!
Med mindre psykologen hennes jobber annerledes enn min,
tror jeg ikke hun snakker om følelser.
Snakker dere strategi?
Dere stemmer vel ikke på meg?
Ingen stemmer på noen.
Hold kjeft!
Hva tenker dere i forhold til personlighet og fysikk?
Prøver dere å avgjøre hvem som er best med tanke på kjøtt
eller verst med tanke på overlevelsesverdi?
Jeg tenkte
vi kunne splitte avstemningen.
Og så overraske ingen!
Idioter.
Vi kan ikke stole på Zoes stemme.
Fy faen, Sandy. Har du gjort alt dette?
Båten min ser fantastisk ut.
Jeg lærte ett og annet på det åpne havet, Zoe.
Og det er min båt nå.
Apropos det åpne havet.
Du har vært mye der ute...
Takket være deg.
Ja, jeg har skyldfølelse.
Jeg lurer bare. Er det noe sted
jeg kan finne antidepressiva til Amelia?
Det må være et sted som ikke er blitt plyndret.
Du tenker feil på det.
Du må finne dem som plyndrer.
Det heter Scuba City.
Det er et flytende kollektiv
av dykkerinstruktører og rundturbåtene deres.
Hver eneste solbleket, treigpreikende jævel
som har brukt snorkel noen gang, har slått seg sammen,
og de stjeler alt under overflaten.
Vent. Så alle strandbomsene som strøk på skolen
og jaktet på sommeren, styrer de nå?
Egentlig. Alt du vil ha, kan de dykke og få tak i.
Vil du ha en boks suppe til middag? Det er en Costco der nede.
Antidepressiva.
De kan ta en apotektur i søvne.
Fantastisk. Det er perfekt.
Ja, det er perfekt. Det er fantastisk. Nei. Du må unngå Scuba City, Zoe.
Alle jeg kjente som ikke kunne betale Scuba City,
endte opp med å drukne.
Faen.
Hvorfor vil du dra ut dit, da?
Zoe, jeg overlevde i tre måneder bare på å drikke tårene mine.
Svakheten min gjorde meg jævlig motstandsdyktig.
Jeg vil at barnet mitt skal kjenne den følelsen.
Teresa også. Om jeg får overbevist henne om å bli med.
Var det derfor du tok med enda en sykkel?
Vennskap, ikke sant?
- Det er alt vi har. - Jepp.
Til du er klar til å spise noen.
Går det bra?
Jenter! Spis meg.
Jeg gjør det. Jeg er eldst,
mest sannsynlig å komme til himmelen, og jeg fant noen eksempler
på rituelle ofringer i Det gamle testamentet,
som tjente som teologisk smutthull for drap.
Hva sier dere?
Jeg tror vi trenger et øyeblikk, søster.
Jeg kan si det. Hvem spiser fårekjøtt når man kan få lam?
Det er et raust tilbud, søster, men...
...vi kan ikke spise en nonne.
På grunn av Gud. Det ville bare gjort ham rasende.
Du forstår vel?
Men du kan styre stammerådet.
Jenter, dere har dratt spøken min for langt.
- Faen heller. Det blir fårekjøtt. - Nei.
Ja, jeg kan styre stammerådet.
Bare gi meg et øyeblikk.
Zoe, hva tenker du om avstemningen i kveld?
Jeg er selvsagt et mål.
Jeg er den eneste som synes at dette er jævlig dumt.
Du har holdt meg våken for siste gang, din lille dritt.
Hvor er du?
På tide å tenke som en pungrotte.
Når stemmene er talt, er avgjørelsen endelig,
og personen med høyest antall stemmer blir...
...eliminert.
Første stemme.
Zoe.
Ingen overraskelser der.
Andre stemme.
Teresa.
Tredje stemme.
Megan.
Teresa.
Hva?
Teresa.
Seriøst?
Alt jeg har gjort i månedsvis,
er å lage mat og vaske for dere.
Uten tå, til og med, og dette er takken jeg får?
Det er ikke personlig.
Du har behandlet kroppen din som et tempel med årevis med IVF.
- Du er så organisk. - Vi elsker den deilige kroppen din.
Om dere skal bruke morsrollen mot meg,
må jeg bruke den for å redde meg selv.
Hva?
- Jeg skal oppdra Sandys barn. - Hva? Seriøst?
- Hva søren er dette? - Ville du gjort det for meg?
Ja, om barnet er trygt.
Men vi oppdrar det ikke til sjøs som et par piratmisfoster.
- Kom igjen. - Greit?
Vi blir på land og går til Renee for ukentlige sjekker.
Greit.
Er jeg reddet, eller?
- Ja? - Ja.
Mødre holder ting i gang, så T er trygg.
- Takk. - Gratulerer.
Teresa. Teller ikke.
- Zoe. - Kom igjen.
Det er to stemmer på Zoe.
Én stemme på Megan.
Teresa. Teller ikke.
Siste stemme.
Det er Megan.
Hva faen?
Vi har to stemmer på Zoe og to på Megan.
Det er uavgjort.
To-for-prisen-av-ett.
Herlig.
Hei, lille venn.
Amelia?
Nei!
Hva vil du?
Du er fin.
Du må bare
komme på stammeråd og avgi den avgjørende stemmen.
Nei, jeg gjør det jeg lovet for mange uker siden, og venter på døden.
Greit? Dere burde prøve.
Amelia!
Jeg prøver hardt å unngå regresjon nå.
Jeg prøver å være snill.
Jeg forstår at du har en annen tolkning av situasjonen.
Men du er også egentlig grunnen til at vi må ta avgjørelsen.
Den lille festen din ødela for oss.
Så kom og stem,
for resten av oss vil gjerne overleve, selv om du ikke vil.
Greit.
Det var nære på
at jeg ble slem igjen.
Ja vel. Men hvorfor er jeg i faresonen?
Å spille fele er ikke en overlevelsesevne.
Så vi verdsetter ikke kunst lenger?
Dette landet har aldri verdsatt kunst. Hvorfor begynne nå?
Amelia.
Jeg vet jeg tabbet meg veldig ut.
Men det er folk der ute, og det finnes andre måter å overleve på.
Det handler ikke om å velge mellom meg og Megan,
men om å ikke velge noen.
- Det er logisk. - Takk.
Hva slags liv er dette?
Bare fordi mennesker kan overleve, betyr ikke at de bør det.
Lidelse er ikke det samme som mening.
Noen ganger er det bare lidelse.
Nei. Det er ikke sant. Det var ikke det jeg mente.
Det finnes alltid håp.
- Vi har overlevd så lenge. Altså... - Nei.
Nei, det er det samme. Du tar ikke poenget.
Det er uviktig.
Det er uviktig at vi laget strøm eller dyrket avlinger
eller at det er folk der ute.
De folkene er uviktige. Vi er uviktige. Du er uviktig.
Jeg er viktig.
Jeg er faen meg viktig. Jeg var grunnen til at du kom hit.
Jeg er grunnen til at du lever, så velg meg.
Vær så snill. Redd meg.
Å, Zoe.
Skjønner du ikke at du er jenta som ikke blir valgt?
Av en eller annen grunn overrasker det deg å stå her
og vente på å bli eliminert.
Så nei, jeg velger ikke deg.
Men jeg velger ikke Megan heller.
Det er over for oss snart.
Ikke gjør det vanskeligere frem til det.
- Hun har gode poenger. - Zoe har tabbet seg veldig ut.
- Ja. - Ikke hør på henne. Hun er gal.
Zoe fanget oss på gjenforeningen.
Ser dere hva hun har på seg? Hun er gal.
Zoe dyttet Sandy til havs.
- Hun gjorde det. - Og tvang Saskia til å ta skylden.
Det var Zoes feil at nettball-ringen falt på meg.
Det var et uhell.
Var det et uhell at du drepte den siste høna?
- Det er derfor vi sulter nå. - Hun kalte meg Pepé.
Jeg er den eneste som kan bruke radioen.
Det stemmer.
- Så... - Sant.
Nå som vi vet at det er mennesker der ute, er det viktigere enn noensinne.
Jeg kan...
Jeg har ikke noe å si.
Megan.
Jeg stemmer på Megan.
Ja, jeg også.
- Nei. - Det er bare logisk.
Nei.
Samme her.
- Beklager, Megan. - Megan. Virker innlysende.
- Hva faen? - Megan.
Jeg stemmer også på Megan. Det gjør barnet også.
- Saskia. - Si det.
Ikke gjør dette.
- Vær så snill. - Det er ikke personlig.
Det er bare... Om det er det gruppen vil,
blir det Megan. Beklager.
Jenter, nå har det gått for langt, og jeg er lei for
- at jeg var med på det. - Si det, søster.
For det felles beste.
Ikke.
Personen med høyest antall stemmer...
...er Megan.
Seriøst?
Dere er en gjeng megger, hele hurven.
En gjeng drittkjerringer.
Bare gå. Jeg bryr meg ikke.
Faen ta dere. Dere er svikere.
Megan er også viktig.
Beklager.
God morgen, lyttere.
Vi har en dårlig dag i dag.
Nok en gang: Koordinatene våre er 34.4100 grader sør,
150.3037 grader øst.
Vi vet at dere er der ute.
Vær så snill,
kom og redd oss fra oss selv.
Hvordan har vi det i dag?
Spent?
Går det bra? Greit.
Skal vi se.
Det er så klart en baby. Eller er det det?
Tuller bare.
Nei. Jeg...
En vibrator? Seriøst.
- Vær så snill. - Bare la det skje.
Greit. Det kan være litt kaldt.
Etter min anslag er du rundt fire måneder på vei.
Vil du høre hjerteslagene?
Det hadde hørtes litt sånn ut.
Seriøst?
Seriøst? Funker dette for deg?
Ja. Beklager.
Det er bare at dette er alt jeg ønsket meg.
Men jeg måtte snakke meg selv fra det.
Trodde aldri det ville skje.
Det skjer om rundt sju måneder.
- Fem. - Fem.
Fem.
Matte. Jeg...
Du får barnet ditt, Teresa, og jeg drar.
Når jeg har født... greia,
seiler jeg av sted, så får du holde på.
Ingen ber deg om å dra.
Vær så snill.
Ingen vil ha meg her.
Dere gledet dere til jeg dro i 12. klasse.
Zoe og Saskia dyttet meg til sjøs så fort de fikk sjansen.
Selv da jeg prøvde bli med i den guatemalanske kystvakten,
droppet de meg også.
Sa du ikke at du spiste en?
Så de hadde en grunn.
Men poenget er at jeg er en ensom ulv nå, og jeg hører hjemme til sjøs.
Sandy,
du... er klin sprø.
Takk.
Men vi vil ha deg her.
Greit? Det er ingen andre jeg vil oppdra barnet med...
...enn bestevennen min.
Hva?
Dere!
Pell deg vekk, Renee!
Dette er vårt øyeblikk.
MIDDAG
Å nei...
Jeg vet det.
Jeg kan ikke ta frem en fiolin på grillfest
og dra i gang allsang.
Jeg skjønner det. Tar det ikke ille opp.
Jeg er uenig.
Corrs, Dave Matthews Band,
orkestertrommen i Thong Song: ikonisk.
Jeg gjør det.
Jeg melder meg frivillig som offer i stedet.
Seriøst?
Ja. Jeg er ferdig.
Jeg mangler håp.
Dere gjør ikke det, så...
Om det hjelper dere videre, gjør jeg det.
Fy faen!
- Litt ufølsomt. - Er du sikker, Amelia?
Ja. Jeg er sikker.
Men ikke noe Picnic ved Hanging Rock- greier. Greit?
Jeg vil ikke se noe...
Ville dere gi henne en sjanse til å feige ut?
Nei.
Enten gjør vi det nå, eller ikke i det hele tatt.
Så fort hun sa den dritten til meg, var hun død for meg.
Så jeg tar meg av dette.
For oss alle.
Men da vil jeg ikke høre mer: "Zoe tabber seg alltid ut."
Greit? Ikke noe mer: "Zoe er uviktig."
Noen må gjøre den ekle jobben, og det blir meg.
Greit.
Gå og dekk på bordet.
Faen.
- Gudskjelov. - Hva faen?
Gudskjelov.
Jeg trodde faktisk jeg hadde drept deg.
Vanskelig å bedømme,
for jeg måtte slå hardt nok til at det var overbevisende,
men ikke så hardt at du døde. Ser ut som jeg traff perfekt.
Hvorfor er jeg på en sykkel på en båt, Zoe?
Fordi du må dra, Amelia.
Det finnes et sted som heter Scuba City, og de kan skaffe hva som helst.
Du må dra dit, skaffe medisin og komme hjem igjen.
Du er så jævlig irriterende.
- Hva? - Jeg var klar for å dø. Jeg hadde fred.
Og så planlegger du et jævla falskt offer
og båtrømningslureri,
og jeg skal bare komme tilbake etterpå?
Ja.
Herregud, Zoe. Vet du hva du er?
Du er en... En diagnose.
Når legen setter seg ned med deg og sier at en irriterende
og noen ganger livstruende ting er en del av livet ditt nå,
så du må bare lære å takle det.
Vet du hvor heldige vi er, Amelia?
Vet du hvor mange der ute som bare er helt alene?
Folk ville drept for å ha noen som var en diagnose,
for denne greia du nekter å kalle vennskap,
for, Gud forby, æsj,
det er alt vi har igjen.
Så ja, beklager. Jeg kommer alltid til å være her
og tirre deg og slå til deg akkurat passelig
så du ikke blir spist,
og si at luggen din er fin, selv om den ser... helt grei ut,
for forskjellen på å overleve og faktisk leve her oppe
er å gjøre samme dritten, men å ha noen å gjøre det med.
Det er faen meg et privilegium.
Jeg visste jeg ikke kledde lugg.
- Herregud. - Hvorfor lot du meg gjøre det?
Er det det du angrer på?
Faen. Herregud.
Dette er bra. Anger betyr at du føler noe.
Jeg vil fortsette å føle ting.
Ja. Bra. Så bare reis deg.
Dra! Ikke tenk. Bare dra!
Vær forsiktig.
Og kom tilbake, er du snill.
Jeg synes det passer bedre å holde minnetale mens vi spiser,
så vi kan sette pris på offeret.
- Det er ikke en teaterrestaurant. - Det er ikke det jeg mener.
Vi hedrer Amelias liv
og offeret hun gjorde for oss.
Høres ut som en teaterrestaurant.
- Dere. - Vi verdsetter det hun gjorde,
livet hennes, hobbyene hennes, vennene, familien...
Hva vil du si?
Jeg vil si...
- Om dere vil, gjør jeg det gjerne. - Dere!
Vi har lyttet til Zo-Zo FM.
Vi ser noe som ligner en skole.
Vi passerte nettopp... nettball-baner,
og nærmer oss en fjellside.
Det er vestsiden.
Det... Det er gutter.
Kan dere høre oss?
Dere! Vent. Dere!
Jeg vet vi ikke kjenner hverandre, men jeg har panikk,
for jeg tror pannen min lukter, så kan du lukte for meg?
Bare lukt på den.
Beklager. Det var veldig rart.
Beklager. Det var rart.
Zoe, stopp!
Kom om bord!
De dreper deg om du drar tilbake uten meg.
Det var på tide.
Har stått her og hengt som en pikk i vinden
og ventet for å se om du ville redde meg.
Båten er jo bygget for to,
så jeg kan bare kjøre i sirkel.
Godt poeng.
Skynd deg, din idiot.
Beklager.
Kom igjen, søster.
BRENDOS UTDRIKNINGSLAG
Hei, jenter.
Vi har lett etter et sted å kalle hjemme.
Og vi er ganske sultne, så...
...fyr i gang ovnen, damer.
Hva sier dere? Får vi komme?
Seks herlige gutter kommer i land!
- Luggen din ser ikke så ille ut. - Vi trenger ikke snakke om det.
Du vet hva de sier.
Det er bare en uke mellom en drittfrisyre og en bra en.
I denne farten er jeg Rapunsel før vi kommer noe sted.
Greit. Jeg har korte bein.
Bare fortsett å trå, Zo-Zo.
Fortsett å trå.
Tekst: Heidi Rabbevåg
Kreativ leder Heidi Rabbevåg