‫לאן אתן הולכות?‬
‫אני אתפוס אתכן, כלבות מזוינות!‬
‫יש לי לווייתנים קטלניים שצדים בפקודה!‬
‫כדאי שתיזהרו, כי טיליקום בדרך!‬
‫- לאן הן שטות? - לאן אתן חושבות?‬
‫למצוא אנשים ואוכל!‬
‫ושותפים מיניים!‬
‫זאת השכבה כולה?‬
‫סנדי, הן גנבו את הסירה שלך?‬
‫כן, ואת כל הקיאקים, וסירות הקאנו, והתרנגולת המתה המזוינת.‬
‫מסיבה מרשימה, אמיליה.‬
‫חכו! חבר'ה!‬
‫ישנתי עד מאוחר!‬
‫חבר'ה, בשם אלוהים, אל תשאירו אותי כאן!‬
‫בוגרי 2007‬
‫היי, אחותי.‬
‫כעבור 18 יום‬
‫ארוחת הבוקר מוכנה.‬
‫בבקשה בואי לאכול, אמיליה. הרגע הרתחנו את נעל בית הספר האחרונה.‬
‫בואי לאכול כל עוד נשאר, כי אחר כך נעבור לשטיח.‬
‫ניסית פעם לנהל יומן חיוביות?‬
‫שמעתי שזה יכול לחווט מחדש את המוח שלך.‬
‫או מה לגבי... מה לגבי טיפול בצחוק?‬
‫רוצה לנסות את זה?‬
‫זה יהיה מוזר בהתחלה, אבל אני אעשה את זה איתך. מוכנה?‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫תפסיקי לנסות לתקן אותי. לא אילחם בזה.‬
‫זוהי תגובה טבעית לחלוטין למצב.‬
‫אבל יש אנשים שם בחוץ.‬
‫אנחנו רק צריכות לחכות שהאחרות ימצאו אותם ויביאו עזרה.‬
‫עברו 18 יום, זואי.‬
‫זה חמוד שאת חושבת שהן יחזרו.‬
‫זה לא שיש להן יכטה ענקית.‬
‫- זה ייקח להן קצת זמן. - או שהן כבר מתו.‬
‫זה הכול?‬
‫הרפידות הן הכי מזינות, ואני...‬
‫אוכלת בשביל שניים.‬
‫זה מעצבן, אבל היא צודקת.‬
‫שיהיה. אני עוזבת בקרוב, בסדר?‬
‫אם הכלבות האלה לא היו גונבות את הסירה שלי, הייתי אוכלת שחף עכשיו.‬
‫לא נעליים אורתופדיות מזוינות.‬
‫יש התקדמות?‬
‫לא ממש. היא כמו טלפון ללא קליטה.‬
‫מאיפה השגנו פתיתי מלח ים?‬
‫קשקשים. זה מוסיף קצת. הנה.‬
‫בסדר.‬
‫הנה היא שוב מתחילה.‬
‫היא מעולם הייתה מעולפת כל כך הרבה זמן.‬
‫אל תבזבזי את זה.‬
‫תפסיקו!‬
‫חבר'ה, הגיע הזמן.‬
‫אנחנו צריכות לדון בזה שוב.‬
‫לא!‬
‫- ממש לא. - זו לא אפשרות, רנה.‬
‫בסדר? אנחנו פשוט צריכות לחכות עד שהיבול יצמח מחדש.‬
‫ובינתיים, חדר המוזיקה שופץ לאחרונה, השטיח לא משומש מדי.‬
‫שטיח זה לא אוכל!‬
‫בסדר? לא נצליח לשרוד על שטיח.‬
‫הגוף שלנו צורך את כל מאגרי הגליצרול והקטונים שלו,‬
‫ועכשיו הוא גם משתמש בחלבון השריר.‬
‫אנשים יכולים לשרוד המון זמן על כמעט כלום.‬
‫לדוגמה, גנדי. לדוגמה, גווינת' פלטרו.‬
‫מה? לא מבלי שהאיברים שלהם יחדלו לפעול.‬
‫חבר'ה, הגוף שלנו כבר בקריסה.‬
‫הסירחון הזה משקף את כשל הכליות שלנו.‬
‫הריאות שלנו הולכות ומתכווצות.‬
‫בסופו של דבר, הלב שלנו יצטמק ויפסיק לפעול.‬
‫התקף לב זה בדרך כלל מה שהורג אותך בסוף.‬
‫או זיהום.‬
‫מה קורה עם פצע הדקירה, זו?‬
‫הוא בקושי מוגלתי, רנה.‬
‫חבר'ה, תמיד יש סיבה להמשיך.‬
‫בדיוק.‬
‫בסדר.‬
‫וככה אנחנו נמשיך.‬
‫ונמאס לי כל כך להיות כעוסה מרוב רעב.‬
‫טוב, ביקי, אין ספק שיש לכך השלכות מוסריות.‬
‫ובכן, אני לא יודעת.‬
‫אנחנו אוכלים את גופו של ישו כבר אלף שנה.‬
‫זה נכון, למען האמת.‬
‫לא, זואי צודקת. זה לא מוסרי.‬
‫אלוהים. אתן חושבות יותר מדי.‬
‫נכון, כשאכלתי לראשונה את שומר החופים מגואטמלה‬
‫הרגשתי מוזר, אבל אז הרגשתי ממש מדהים.‬
‫טוב, אם אנחנו מתכוונות לעשות את זה,‬
‫צריך לעשות את זה בקרוב, לפני שכולנו נהיה חלשות מדי.‬
‫טוב. מגניב. אז את מי נאכל?‬
‫כן, זה מה שחשבתי.‬
‫אנחנו לא נאכל אף אחת, כי איך בכלל נחליט?‬
‫מועצת שבט?‬
‫זה נשמע מוזר.‬
‫מועצת שבט.‬
‫לא, בנות, התלוצצתי.‬
‫ממש חמוד. הנזירה שאוהבת תוכניות ריאליטי.‬
‫זה לא כזה חמוד עכשיו, נכון, ביקי?‬
‫חכו, שמוקיות!‬
‫האופוסום המזדיין הזה.‬
‫היי.‬
‫חשבתי שאולי תרצי לדבר עם איש מקצוע.‬
‫מובן שאין ברירה אלא לייחס תכונות כאלה‬
‫לחפץ דומם, אבל זה עבד לי.‬
‫אמיליה, אני יודעת שזה מצב דפוק,‬
‫אבל אנחנו דואגות לך.‬
‫את שומעת את זה?‬
‫את שומעת דברים?‬
‫כמו מה? קולות...‬
‫רגע, זואי אמרה לך לעשות את זה?‬
‫אמיליה, בבקשה.‬
‫אני חושבת שאולי הגיע הזמן שנטען את הסוללה‬
‫כדי שתקבלי טיפול בהלם חשמלי.‬
‫יודעת מה? נראה לי שאקח את המגב הזה.‬
‫שתוק ותניח לי לישון.‬
‫שתוק!‬
‫אלא אם כן השיטה של המטפל שלה שונה משל המטפל שלי,‬
‫אני לא חושבת שהיא מדברת על הרגשות שלה.‬
‫אתן מתכננות משהו?‬
‫אתן לא מתכננות להצביע נגדי, נכון?‬
‫אף אחת לא מצביעה נגד אף אחת.‬
‫שתוק!‬
‫מה השיקולים שלכן מבחינת אישיות לעומת פיזיות?‬
‫אתן מנסות לחשוב מי עדיפה מבחינת בשר,‬
‫או מי הכי פחות ראויה לשרוד?‬
‫ובכן, אני חשבתי...‬
‫אנחנו יכולות לפצל את ההצבעה, כן?‬
‫ובסוף נתקוף בהפתעה אף אחת!‬
‫אידיוטיות.‬
‫ברור שלא נוכל לסמוך על הקול של זואי.‬
‫אלוהים אדירים, סנדי. את בנית את כל זה?‬
‫הסירה שלי נראית מדהים.‬
‫כן, למדתי כמה דברים בים הפתוח, זואי.‬
‫וזאת הסירה שלי עכשיו.‬
‫אם כבר מדברים על הים הפתוח,‬
‫הרי בילית הרבה זמן שם...‬
‫לא ממש עזרת בזה.‬
‫כן, אני עדיין מרגישה ממש רע בקשר לזה.‬
‫אני תוהה, יש איזשהו מקום‬
‫שאוכל להשיג בו תרופות נוגדות דיכאון לאמיליה?‬
‫בטח יש מקום שעדיין לא נבזז.‬
‫החשיבה שלך לא נכונה.‬
‫את צריכה למצוא את אלה שבוזזים.‬
‫זה נקרא "סקובה סיטי".‬
‫זו קומונה צפה‬
‫שחברים בה מדריכי צלילה וסירות הסיור שלהם.‬
‫כל האידיוטים השזופים שמדברים לאט‬
‫ושהשתמשו בשנורקל לפחות פעם אחת, התאחדו יחד‬
‫והם בוזזים כל מה שיש מתחת לפני המים.‬
‫רגע, אז כל בטלני החוף שנכשלו בלימודים‬
‫ובילו בחוף, הם אלה שמנהלים את העניינים?‬
‫פחות או יותר. הם יכולים לצלול ולהביא לך כל מה שתרצי.‬
‫את רוצה קופסת מרק לארוחת ערב? יש סופרמרקט למטה.‬
‫תרופות נוגדות דיכאון?‬
‫הם יכולים בקלות לבצע חיפוש בבית מרקחת.‬
‫זה מדהים. זה מושלם.‬
‫כן, זה מושלם. זה מדהים. לא, כדאי לשמור מרחק מסקובה סיטי, זואי.‬
‫כל מי שאי פעם הכרתי שלא הצליח לשלם לסקובה סיטי,‬
‫טבע בסופו של דבר.‬
‫פאק.‬
‫אז למה לעזאזל את רוצה לחזור לשם?‬
‫זואי, שרדתי שלושה חודשים בזכות שתיית הדמעות שלי.‬
‫למעשה, החולשה שלי גרמה לי להיות חסינה בטירוף.‬
‫אני רוצה שגם הילד שלי יכיר את התחושה הזאת.‬
‫וגם תרזה. אם אצליח לשכנע אותה להצטרף.‬
‫בגלל זה הוספת עוד אופניים?‬
‫חברויות, מה?‬
‫- הן כל מה שיש לנו. - כן.‬
‫עד שאת מוכנה לאכול איזו כלבה.‬
‫את בסדר?‬
‫בנות! תאכלו אותי.‬
‫אני אעשה את זה. אני המבוגרת ביותר,‬
‫הרבה יותר סביר שאלך לגן עדן, ומצאתי כמה דוגמאות‬
‫לטקסי קורבן בברית הישנה,‬
‫ששימשו פרצה תאולוגית להצדקת רצח.‬
‫אז מה דעתכן?‬
‫כן, אני חושבת שאנחנו צריכות דקה, אחות.‬
‫אני אגיד את זה. מי יאכל כבשה כשאפשר לאכול טלה?‬
‫זו הצעה נדיבה מאוד, אחות, אבל...‬
‫אנחנו לא יכולות לאכול נזירה.‬
‫בגלל אלוהים. זה פשוט יעצבן אותו מדי.‬
‫את מבינה, נכון?‬
‫אבל את יכולה לנהל את מועצת השבט.‬
‫בנות, לקחתן את הבדיחה הקטנה שלי רחוק מדי.‬
‫- לעזאזל עם זה. נלך על בשר כבשה. - לא.‬
‫כן, אני אנהל את מועצת השבט.‬
‫רק תנו לי רגע.‬
‫אז, זואי, איך את מרגישה לקראת ההצבעה הערב?‬
‫תראי, אין לי ספק שאני מטרה.‬
‫אני היחידה כאן שחושבת שזה מטופש לגמרי.‬
‫השארת אותי ערה בפעם האחרונה, חתיכת חרא קטן.‬
‫איפה אתה?‬
‫הגיע הזמן להתחיל לחשוב כמו אופוסום.‬
‫לאחר שהקולות ייספרו, ההחלטה תהיה סופית,‬
‫והזוכה במספר הקולות הגבוה ביותר...‬
‫תודח.‬
‫קול ראשון.‬
‫זואי.‬
‫לא מפתיע.‬
‫קול שני.‬
‫תרזה.‬
‫קול שלישי.‬
‫מיגן.‬
‫תרזה.‬
‫מה?‬
‫תרזה.‬
‫אתן רציניות?‬
‫כל מה שעשיתי במשך חודשים‬
‫הוא לבשל ולנקות בשבילכן, כלבות כפויות טובה.‬
‫וכל זה כאשר אני חסרת בוהן, תזכרו, וזו התודה שאני מקבלת?‬
‫זה לא אישי, באמת.‬
‫התייחסת לגוף שלך כמו מקדש במשך שנים של טיפולי פוריות.‬
‫- את ממש אורגנית. - אנחנו אוהבות את הגוף הטעים שלך.‬
‫ובכן, אם כולכן מתכוונות להשתמש באימהות נגדי,‬
‫אז אשתמש בה כדי להציל את עצמי.‬
‫מה?‬
‫- אני אגדל את התינוק של סנדי. - מה? באמת?‬
‫- מה זה החרא הזה? - את מוכנה לעשות את זה בשבילי?‬
‫כן, אם זה מה שישמור על התינוק.‬
‫אבל לא נגדל אותו בלב ים כמו שתי שודדות ים.‬
‫- בחייך. - בסדר?‬
‫נישאר ביבשה, ורנה תבדוק אותך מדי שבוע.‬
‫בסדר.‬
‫אז ניצלתי או מה?‬
‫- כן? - כן.‬
‫אימהות הרי דואגות שהכול יתנהל כשורה, אז טי ניצלה.‬
‫- תודה. - ברכותיי.‬
‫תרזה. לא נחשב.‬
‫- זואי. - נו, באמת.‬
‫אלה שני קולות לזואי.‬
‫קול אחד למיגן.‬
‫תרזה. לא נחשב.‬
‫קול אחרון.‬
‫מיגן.‬
‫מה הקטע?‬
‫אז יש לנו שני קולות לזואי ושני קולות למיגן.‬
‫יש לנו תיקו.‬
‫שתי ארוחות במחיר אחת.‬
‫נחמד.‬
‫שלום לך, חבר קטן.‬
‫אמיליה?‬
‫לא!‬
‫מה? מה את רוצה?‬
‫את נראית נחמד.‬
‫אנחנו רק צריכות‬
‫שתבואי למועצת השבט ותצביעי בשובר השוויון, בבקשה.‬
‫לא, אני עושה מה שהבטחתי לעשות לפני שבועות, ואני מחכה למוות.‬
‫בסדר? כדאי שגם אתן תנסו.‬
‫אמיליה!‬
‫אני ממש מתאמצת לא לחזור להיות מי שהייתי.‬
‫אני מנסה להיות עדינה.‬
‫אני מבינה שיש לך השקפה שונה על המצב.‬
‫אבל אפשר לומר שבגללך אנחנו עומדות בפני ההחלטה הזאת.‬
‫המסיבה הקטנה שלך ממש דפקה אותנו.‬
‫אז, בבקשה, בואי להצביע,‬
‫כי כל השאר רוצות מאוד לשרוד, גם אם את לא רוצה.‬
‫בסדר.‬
‫הייתי קרובה מאוד...‬
‫לעורר את הכלבה שהייתי.‬
‫בטח. אבל למה אני מועמדת לחיסול?‬
‫סליחה, אבל נגינה בכינור אינה מיומנות הישרדות.‬
‫מה, אז אנחנו כבר לא מעריכות אמנות?‬
‫המדינה הזאת מעולם לא העריכה אמנות. אז למה דווקא עכשיו?‬
‫אמיליה.‬
‫תשמעי, אני יודעת שפישלתי, הרבה.‬
‫אבל יש אנשים שם בחוץ, ויש דרכים אחרות לשרוד.‬
‫זה אפילו לא עניין של בחירה בי או במיגן.‬
‫זה עניין של בחירה באף אחת.‬
‫- כן, זה נשמע לי הגיוני. - תודה.‬
‫איזה מין חיים אלה בכלל, חבר'ה?‬
‫רק בגלל שבני אדם יכולים לשרוד לא אומר שהם צריכים.‬
‫סבל לא משתווה למשמעות.‬
‫לפעמים זה רק סבל.‬
‫לא. זה לא נכון. זו לא הייתה כוונתי.‬
‫תמיד יש תקווה, בסדר?‬
‫- שרדנו כל כך הרבה זמן, הרי... - לא.‬
‫לא, זה לא משנה. את מפספסת את העיקר.‬
‫שום דבר לא משנה.‬
‫זה לא משנה שיצרנו חשמל, או שגידלנו יבולים,‬
‫או שיש אנשים שם בחוץ.‬
‫האנשים האלה חסרי חשיבות. אנחנו חסרות חשיבות. את חסרת חשיבות.‬
‫אני חשובה.‬
‫אני חשובה, לעזאזל. אני הסיבה שבגללה באת לכאן.‬
‫אני הסיבה שאת עדיין בחיים, אז תבחרי בי.‬
‫בבקשה, תצילי אותי.‬
‫הו, זואי.‬
‫את לא יודעת שאת הבחורה שלא נבחרת?‬
‫איכשהו את מופתעת למצוא את עצמך עומדת כאן שוב,‬
‫מחכה שידיחו אותך.‬
‫אז, לא, אני לא בוחרת בך.‬
‫אבל אני גם לא בוחרת במיגן.‬
‫כל זה ייגמר בשביל כולנו בקרוב.‬
‫בואו לא נעשה זאת קשה יותר עד שזה יקרה.‬
‫- יש לה טיעונים טובים. - כן, זואי פישלה המון.‬
‫- כן. - אל תקשיבו לה. היא משוגעת.‬
‫זואי לכדה אותנו בפגישת המחזור.‬
‫ראיתן מה היא לבשה? היא מעורערת נפשית.‬
‫זואי דחפה את סנדי לים.‬
‫- נכון. - ואז היא הכריחה את ססקיה לשאת באשמה.‬
‫ובגלל זואי עמוד הכדורשת נחת על הבוהן שלי.‬
‫זה קרה בטעות.‬
‫גם כשהרגת את התרנגולת האחרונה זה קרה בטעות?‬
‫- בגלל זה אנחנו גוועות ברעב עכשיו. - היא תמיד קראה לי פפה.‬
‫אני היחידה שיודעת להפעיל את הרדיו.‬
‫זה נכון.‬
‫- אז... - נכון.‬
‫עכשיו שאנחנו יודעות שיש אנשים שם בחוץ, זה חשוב יותר מאי פעם.‬
‫ובכן, אני יכולה...‬
‫אין לי שום דבר שנון לומר.‬
‫מיגן.‬
‫אני בוחרת במיגן.‬
‫כן, גם אני.‬
‫- לא. - זה פשוט הגיוני.‬
‫לא.‬
‫גם אני.‬
‫- ממש מצטערת, מיגן. - מיגן. נראה לי מובן מאליו.‬
‫- מה הקטע? - מיגן.‬
‫גם אני בוחרת במיגן. וגם התינוק שלנו.‬
‫- ססקיה. - בבקשה, תגידי להן.‬
‫בבקשה אל תעשי את זה.‬
‫- בבקשה. - זה לא אישי.‬
‫פשוט... אם זה מה שהקבוצה רוצה, אז,‬
‫כן, אני בוחרת במיגן. אני מצטערת.‬
‫בנות, עכשיו זה כבר הרחיק לכת, ואני מצטערת מאוד‬
‫- ששיתפתי פעולה. - תכריזי, אחות.‬
‫למען טובת הכלל.‬
‫לא.‬
‫הזוכה במספר הקולות הגבוה ביותר...‬
‫היא מיגן.‬
‫אתן רציניות?‬
‫אתן חבורה של מופקרות, כולכן!‬
‫חבורה של בנות של כלבות.‬
‫כן, תלכו. לא אכפת לי.‬
‫לכו תזדיינו! אתן חבורה של בוגדות.‬
‫גם מיגן חשובה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫בוקר טוב, מאזינים.‬
‫היום הוא יום ממש רע עבורנו.‬
‫שוב, הקואורדינטות שלנו הן 34.4100 מעלות דרום,‬
‫ו-150.3037 מעלות מזרח.‬
‫אנחנו יודעות שאתם שם בחוץ.‬
‫בבקשה...‬
‫בואו להציל אותנו מעצמנו.‬
‫איך כולנו מרגישות היום?‬
‫נרגשות?‬
‫אתן בסדר? טוב. בסדר.‬
‫בואו נראה מה יש לנו כאן.‬
‫ברור שזה תינוק. או שאולי לא?‬
‫סתם התלוצצתי.‬
‫לא. אני...‬
‫ויברטור, באמת?‬
‫- בבקשה. - פשוט תזרמי עם זה, בסדר?‬
‫בסדר. זה עלול להיות קצת קר.‬
‫להערכתי, את בחודש הרביעי.‬
‫רוצה לשמוע את פעימות הלב?‬
‫זה אמור להישמע ככה בערך.‬
‫באמת?‬
‫באמת, זה עובד בשבילך?‬
‫כן. מצטערת.‬
‫פשוט, זה כל מה שאי פעם רציתי.‬
‫אבל נאלצתי לשכנע את עצמי לוותר לפני חודשים.‬
‫כי חשבתי שזה לעולם לא יקרה.‬
‫ובכן, זה קורה בעוד כשבעה חודשים.‬
‫- חמישה. - חמישה.‬
‫חמישה.‬
‫מתמטיקה, אני...‬
‫את תקבלי את התינוק שלך, תרזה, ואני אלך.‬
‫ברגע שאלד את ה... דבר,‬
‫אפליג מכאן, ואשאיר לך אותו.‬
‫אף אחת לא מבקשת ממך לעזוב.‬
‫תעשי לי טובה.‬
‫אף אחת לא רוצה אותי כאן.‬
‫לא יכולת לחכות שאעזוב בכיתה י"ב.‬
‫זואי וססקיה דחפו אותי לים בהזדמנות הראשונה שהייתה להן.‬
‫אפילו כשניסיתי להצטרף למשמר החופים של גואטמלה,‬
‫גם הם סילקו אותי.‬
‫אמרת שאכלת אחד מהם, לא?‬
‫טוב, אז הייתה עילה לכך.‬
‫אבל העניין הוא שעכשיו אני זאבה בודדה ומקומי בים.‬
‫סנדי,‬
‫את... פסיכית לחלוטין.‬
‫תודה.‬
‫אבל אנו רוצות אותך כאן.‬
‫בסדר? ואין אף אחת שארצה לגדל את הילד הזה איתה...‬
‫מאשר חברתי הטובה ביותר.‬
‫מה?‬
‫אוי, חבר'ה!‬
‫לכי תזדייני, רנה!‬
‫זה הרגע שלנו.‬
‫ארוחת ערב‬
‫לא...‬
‫כן. אני יודעת.‬
‫זה לא שאני יכולה לשלוף כינור באירוע על האש‬
‫כדי לארגן שירה בציבור.‬
‫אני מבינה. אין בי טינה, חבר'ה.‬
‫לא, אני לא מסכימה.‬
‫הקורס, דייב מתיוס בנד,‬
‫הכינור ב"שיר החוטיני", אייקוני.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫אני מתנדבת להיות הקורבן במקום.‬
‫רגע, באמת?‬
‫כן. תראו, אני סיימתי.‬
‫איבדתי תקווה.‬
‫אתן לא, אז...‬
‫אם זה יעזור לכן להמשיך, אז זה מה שאעשה.‬
‫לעזאזל!‬
‫- זה קצת חסר רגישות מצידכן. - את בטוחה, אמיליה?‬
‫כן. אני בטוחה.‬
‫אבל בלי רגשנות מוגזמת, בסדר?‬
‫אני לא רוצה לראות שום...‬
‫רציתן לתת לה הזדמנות להשתפן?‬
‫לא.‬
‫נעשה את זה עכשיו, או שלא נעשה את זה בכלל.‬
‫ברגע שהיא אמרה לי את החרא הזה, היא מתה מבחינתי.‬
‫אז, אני אטפל בזה, בסדר?‬
‫בשביל כולנו.‬
‫אבל אז אני לא רוצה עוד לשמוע, "זואי תמיד דופקת דברים".‬
‫בסדר? לא עוד "זואי לא חשובה", בסדר?‬
‫מישהי צריכה להתעסק עם הדברים המזוויעים, וזו אני, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫לכו לערוך את השולחן.‬
‫אה, לעזאזל.‬
‫- תודה לאל. - מה הקטע?‬
‫תודה לאל.‬
‫לרגע חשבתי שהרגתי אותך באמת.‬
‫היה לי קשה להכריע,‬
‫כי הכיתי אותך בעוצמה חזקה מספיק שזה ייראה משכנע,‬
‫אבל לא בעוצמה חזקה מספיק להרוג אותך. נראה שהצלחתי.‬
‫למה אני על אופניים שנמצאים על סירה, זואי?‬
‫כי את חייבת לזוז, אמיליה.‬
‫יש שם מקום שנקרא סקובה סיטי, והם יכולים להביא לך כל דבר.‬
‫אז אני צריכה שתצאי לשם, תשיגי לעצמך תרופות ותחזרי הביתה, בבקשה.‬
‫את מעצבנת כל כך.‬
‫- מה? - הייתי מוכנה לעזוב. מצאתי שלווה.‬
‫ואז את מחליטה לעשות את הקורבן המזויף המחורבן הזה,‬
‫והוגה איזו בריחה בסירה,‬
‫ואני פשוט אמורה לחזור אחרי כל זה?‬
‫כן.‬
‫אלוהים אדירים. זואי, את יודעת מה את?‬
‫את כמו... כמו אבחנה, בסדר?‬
‫כשהרופא מושיב אותך ומספר על משהו מעצבן‬
‫ולפעמים מסכן חיים שהוא כעת חלק מחייך,‬
‫ואת פשוט צריכה להתמודד איתו.‬
‫את יודעת כמה מזל יש לנו, אמיליה?‬
‫את יודעת כמה אנשים שם בחוץ הם לבד לגמרי?‬
‫אנשים שיהרגו כדי שתהיה להם מישהי שהיא אבחנה,‬
‫כי הדבר הזה שאת מסרבת לקרוא לו ידידות,‬
‫כי הרי חס וחלילה, איכס, זה מגעיל,‬
‫הוא כל מה שנשאר לכל אחת מאיתנו.‬
‫אז, כן, מצטערת, אני תמיד אהיה כאן,‬
‫לעצבן אותך ולחבוט בך בדיוק במידה הנכונה‬
‫כדי שלא יאכלו אותך,‬
‫ולהגיד לך שהפוני שלך נראה נהדר, אף שהוא נראה... בסדר,‬
‫כיוון שההבדל בין לשרוד לבין לחיות כאן‬
‫הוא לעשות את אותם דברים מחורבנים, אבל כשיש לך שותפה לעשות אותם איתה.‬
‫זו זכות מיוחדת מזוינת, בסדר?‬
‫ידעתי שפוני לא יתאים לי.‬
‫- אלוהים. - למה נתת לי לעשות את זה?‬
‫זה הדבר שאת מתחרטת עליו?‬
‫לעזאזל. אלוהים.‬
‫זה טוב. להתחרט זה אומר שאת מרגישה משהו.‬
‫אני רוצה להמשיך להרגיש דברים.‬
‫כן. טוב. אז פשוט קומי.‬
‫לכי! אל תחשבי. פשוט תלכי.‬
‫תשמרי על עצמך.‬
‫ותחזרי, בבקשה.‬
‫אני חושבת שיתאים יותר אם מישהי תגיד את ההספד בזמן שאנחנו אוכלים,‬
‫כדי שנוכל להעריך את ההקרבה.‬
‫- זו לא מסעדת תיאטרון. - זו לא הכוונה שלי.‬
‫זה נועד להפגין כבוד לחייה של אמיליה,‬
‫ולהקרבה שהיא עשתה עבורנו.‬
‫נשמע כמו מסעדת תיאטרון.‬
‫- חבר'ה. - זה עניין של הבעת הערכה למעשיה,‬
‫לחייה, לתחביבים שלה, לחבריה ולמשפחתה...‬
‫מה את מתכוונת להגיד?‬
‫אני אגיד, את יודעת...‬
‫- אם את רוצה, אשמח לעשות את זה. - חבר'ה!‬
‫הקשבנו לזו-זו אף-אם.‬
‫אנחנו רואים משהו שנראה כמו בית ספר.‬
‫הרגע חלפנו על פני... מגרשי כדורשת,‬
‫ואנחנו מתקרבים לצוק.‬
‫זה בצד המערבי.‬
‫אלה... אלה בנים.‬
‫שומעים אותנו?‬
‫חבר'ה! חכו. חבר'ה!‬
‫אני יודעת שאנחנו לא מכירות, אבל אני מתחרפנת,‬
‫כי אני חושבת שהמצח שלי ממש מסריח, אז את יכולה פשוט להריח אותו בשבילי?‬
‫רק תריחי אותו.‬
‫מצטערת, זה היה ממש מוזר.‬
‫מצטערת. זה היה מוזר.‬
‫זואי, תעצרי!‬
‫תעלי על הסירה!‬
‫הן יהרגו אותך אם תחזרי בלעדיי.‬
‫הגיע הזמן, לעזאזל.‬
‫עמדתי כאן חסרת כל מטרה,‬
‫וחיכיתי לראות אם תצילי גם אותי.‬
‫ובכן, למען ההגינות, הסירה הזאת בנויה לשני אנשים,‬
‫כך שאני יכולה לנוע רק במעגלים.‬
‫זה טיעון הגיוני.‬
‫תזדרזי, שמוקית.‬
‫מצטערת.‬
‫קדימה, אחות!‬
‫מסיבת הרווקים של ברנדו‬
‫יום טוב, בנות.‬
‫חיפשנו מקום שישמש לנו בית.‬
‫ואנחנו די רעבים, אז...‬
‫תדליקו את התנור, גבירותיי.‬
‫מה דעתכן? תסכימו לקבל אותנו?‬
‫שישה בחורים מקסימים מגיעים לחוף!‬
‫- האמת שהפוני שלך לא נראה רע כל כך. - אין צורך לדבר על זה.‬
‫את יודעת מה אומרים,‬
‫יש מרחק של שבוע בין תספורת מחורבנת לבין תספורת טובה.‬
‫עם הקצב שלך, אני אהיה רפונזל לפני שנגיע לאנשהו.‬
‫בסדר. יש לי רגליים קטנות.‬
‫פשוט תמשיכי לרכוב, זו-זו.‬
‫תמשיכי לרכוב.‬
‫תרגום כתוביות: מושיק ואקנין‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬