Kopejte dál, holky.
Vaše pouzdro času tam někde bude.
Ano, sestro Barbico.
Kdybys ji praštila trochu tvrději,
mohlas to dokončit.
Sestro, rychlá otázka.
Reagují katoličtí duchové na buddhistické vymítání?
Jen abych věděla.
A co třeba „Jak se máte, sestro Barbico?“
Jste tak zabrané do svých dramat,
že jste si ani nevšimly, že tu žije další lidský tvor.
Při vší úctě, sestro B... Barbico,
bydlíte v zakázané zóně a zvyk je železná košile.
Ano, to se vám hodí.
Proto jsem se vám tak dlouho vyhýbala.
Víte, že jsem se při té potopě modlila?
„Bože dobrý, jen ne tahle banda.“
Brala bych vzpouru motýlkové spony z roku 2012
nebo hospitalizace nosních piercingů z roku 1996.
Sakra, já přežila rok 2016
a to nekonečné vyhrávání té smutné dívky Bille Eilish.
- Ale vy... - My co?
Vy jste ty nejhorší mrchy, co jsem kdy učila.
- To jsou výrazy. - A ty vaše přezdívky pro mě.
- Sestra Kundí ksicht? - Matka Méněcenná?
Neposkvrněná nákaza?
- Posera Biky. - Biky líže kliky?
Sestra Bika bez frantíka.
Zkurvená Biky, splasklý cecíky.
Jeptiška, co si nezašuká.
Dost!
Už dost, prosím.
Už to stačilo.
Sakra. Rozplakaly jsme úču.
Třída 07
Co je to s touhle třídou?
Vás deset vždy dělalo potíže,
ale holit lidem hlavy, řezat palce
- a zatajovat si dobré záchody? - Jo, Jenovéfo.
To je nejmíň hrozná věc na seznamu.
Ale je to dost sobecký, kurva.
Dost!
Ještě týden
a někdo mohl být zabit, kdybych nezakročila.
Nerada vám kazím radost, sestro, ale nám to trvalo jen den.
Sandy je mrtvá už týdny.
Co to...
Vím, že Sandy uměla prvotřídně fňukat,
ale toto je opovrženíhodné, děvčata. I na vás.
Nyní si vezměte dopisy pro vaše budoucí já.
A přemýšlejte o tom, kým jste se staly.
Kdo ho přečte nahlas?
Já.
Dobrá.
„Drahá budoucí Phoebe, blahopřeju.“
„Nejspíš budeš nejlepší ve státě.“ Správně.
„Nešlas na ples, aby ses učila,“
„a místo školního tábora jsi šla na extra doučování.“
„Na maturitním večírku nemáš žádné kamarádky.“
„Snad to stálo za to.“
Vím, že poslední měsíce byly fakt na hovno,
ale já jsem vás, kupodivu,
ráda všechny poznala, takže...
Jo.
„Drahá Amélie.“ Nikdy jsem moc neplnila zadání, co, sestro?
„Nevím, co máš kurva za problém a proč mi nezvedáš telefon,“
„ale chci zpátky svou sukni Billabong.“
A pořád čekám, mrcho.
„Drahá budoucí Jenovéfo,“
„nebo spíš, třetí premiérko v dějinách?“
To vážně? Ani jsem si nevěřila na druhou.
„Touhle dobou už máš třetí certifikát z kosmetiky“
„a pracuješ jako nehtová designérka.“
Život.
Kdo by to byl řekl, že vyměním manikúru za medicínu?
Já ne.
Je to milostný dopis Mitchovi
a spousta Stüssy.
Koule jsou nohy a kláda hraje ručičkama na housle.
Není to anatomicky správně,
ale i tak je to přesné vyobrazení mé budoucnosti, takže...
Co tam máš ty?
Já tam mám jen kundu, co vaří pivo, takže...
Ale ta kresba není tak dobrá.
Kdo ještě zbývá?
- Amélie. - Nemám dopis.
Už jsem nebyla ve škole.
Zapomněla jsem na tvou matku. Je mi to líto, drahá.
No, dívky,
čas reflektování je šancí...
Amélie, o čem to mluví?
Amélie?
Moje máma umřela.
Proto jsem předčasně odešla ze školy.
Cože?
- Někdo do kiosku? - Jdeš, Meals?
- Ale kdybys chvilku počkala... - ZoZo, jdeme.
Amélie, prosím, pojď.
- Zoe, vážně si musíme... - ZoZo.
Ona si vzala život.
Bože, Zoe, to je dobrý. Bylo to...
No tak, jdeme.
ZoZo.
Amélie, prosím, pojď.
Už jsme spolu dlouho nebyly.
Ne. Jdi beze mě.
Musím za Dannym.
Omlouvám se.
Tohle není o tobě, Zoe.
Typické.
Moc se omlouvám. Myslela jsem, že to vědí.
Ne, to je...
To je dobré.
Nevěděla jsem to.
- Kdybych to věděla... - Už je to dávno.
Proč vždycky všechno tak poseru?
Kdybych to na srazu nepodělala, neuvízla bys tu
a Saskia by neoživovala traumata.
Jenovéfa by neměla zácpu. Ty bys nám nemusela říct,
že ti umřela máma, a já...
Já se tam směju posraný sukni Billabong.
Celou tu dobu
jsem se ujišťovala, že to tys podělala mě, víš?
Co? Jen to řekni. Zasloužím si to.
Běžím za tebou, abych tě utěšovala kvůli něčemu, co se stalo mně,
a najednou tě vidím jasně,
jak bych tě viděla, kdybych tě neznala.
Zoe, nemusíme to dělat.
Nejsme přeci kamarádky.
Jasně, že jsme.
- Vím, že to mělo své mouchy. - I kdybychom zůstaly ve spojení.
Třeba chodily párkrát za rok na večeři. O čem bychom si povídaly?
O našich životech?
Ale naše životy jsou dost odlišné.
My jsme odlišné, Zoe.
Po škole by to prostě nevydrželo,
ať už bych odešla nebo ne.
Vím, že jsem to posrala. Měla jsem ti dál volat,
ale přísahám, že vědět to, nikdy by to takhle nedopadlo.
Jo, dopadlo.
Možná ne hned, ale dopadlo.
Omlouvám se, že jsem měla tajný záchod.
Ne, já se omlouvám, že jsem vás vydírala.
Promiňte, že jsem smíchala křídu s vodou a vydávala to za polévku miso.
Zdálo se, že vám chutná...
Omlouvám se, že jsem se vydávala za doktorku, ale dělám nehty.
Cože?
Nejsi doktorka?
Mě jsi vážně dostala.
Že jo, lidi?
To nevadí, René. My to tušily.
Cože?
Třeba když jsi řekla, že formaldehyd je okurkový nálev,
to byl jasnej provar.
Když jsi nám dělala rutinní Pap test
a spekulum jsi nazvala „špachtlí“?
Do jaké laborky jsi posílala ty tyčinky?
Protože byly všechny svázané dohromady.
Nedávalo to smysl.
Já jsem na to asi kápla,
když jsi mi uřízla celý palec.
Jo, promiň.
Promiňte, že jsem lhala.
A Terezo, tobě se nemám jak omluvit.
Já se také omlouvám.
Vám všem.
Pardon, to prostě...
Pep... Jenovéfo.
Jen tak přejdeme?
Vím, že jsem ti udělala ze života peklo a užila jsem si to.
Byla to ta tvá zoufalost,
tvá naivita, co jsem nemohla vystát.
Tohle má být omluva, nebo...
Protože jsem vážně žárlila.
Máš neuvěřitelnou sílu charakteru.
Vážně víš, kým jsi.
A omlouvám se, že jsem se to snažila změnit.
Omluva se přijímá.
Je tu až moc estrogenu.
Musíme to tu vyvětrat a jít se najíst.
No tak.
Něco, za co byste se chtěla omluvit vy, Biky?
Ale no tak.
Párkrát po škole, a vy mileniálové už podáváte hromadnou žalobu.
Bylas trestána, Sas, za zneuctění uniformy,
kouření za halou
a pozdní odevzdání úkolů, nemluvě o té tvé vlně šikany.
Co jste to řekla?
Šikanovala jsi. Nejvíce, co jsem zažila.
Ne, řekla jste kouření za halou.
Někdy je
pro dívky, jako jsi ty, Saskie,
být po škole prospěšné. Měla jsem vždy důvod.
Už nebudeš?
Co to děláš?
Dělám velké gesto.
Zo, nechci být zlá, ale co se třeba Amélii omluvit?
Jasně, nechám si o přátelství radit od holky bez přátel.
Zoe, to není hezké. Jsme teď na sebe milé.
Jasně. Sorry, kámo.
Terezo, ta ryba je vážně výborná.
Ta zálivka je fakt štiplavá.
Dnes jsem zálivku nedělala.
Ale dík, Sas.
Promiňte, vím že jsme dnes pozitivní a tak,
ale já se cítím trochu divně.
To nic.
Panebože.
To ne.
Myslím, že taky nabírám.
Nechci...
Nekoukejte na sebe.
Odolejte...
Odolejte řetězovému blití.
Lidi, asi to je tou rybou.
Neříkej ryba.
Tak jo.
Zkusíme to.
Dáme si večeři
a uvidíme, jak to půjde.
Zoe, prosím, přestaň.
Jíst přeci musíš, ne?
Tak můžeš se mnou.
Červené nebo bílé?
Ubrousky, ne víno. Žádné nemáme.
Nedáš pokoj jen proto,
že jsme tu uvízly a zdá se to důležitější, než to je.
Tak dobrá,
řekni mi alespoň, když pro tebe naše přátelství znamenalo tak málo,
proč jsi přijela na sraz?
Hlavně kvůli jednohubkám.
Zoe, nevíš sama nejlíp, že jen proto,
že dva lidé měli něco společného, neznamená, že to vydrží?
Aha, už to kurva chápu.
Ježíši Kriste!
To mě poser, jestli zůstanu tady v domě hromů.
Zoe, ne...
Nechceš se mnou kamarádit, fajn.
Nevím, proč do toho taháš mé rodiče.
Fajn. Jen nesahej na nic kovového.
Celé je to tu pod proudem, blbče!
Dobře.
Červený nebo bílý?
Moře je plné smrti a nemocí.
Co za blbce jí ryby?
Je tohle konec časů, sestro? Přišlo pro nás konečně vytržení?
Ne, ty hlupáčku, to je jen změna klimatu a otrava jídlem.
René, drahá.
Dívky mají teplotu 39. Co mám dělat?
Nejsem doktorka, sestro.
Ano, omlouvám se. Náročný den.
Ztrácím přehled, kdo je doktorka a kdo byl zavražděn...
Jasně, že nikdo nevěřil, že jsem doktorka, Phoebe.
Nikdo ode mě nikdy nic neočekává.
Laskavost je dobrý lék.
Možná nemáš ten kousek papíru,
ale hádej co?
Co?
Lidé se s tebou cítí lépe.
Jsi dobrá kamarádka, Phoebe.
Jak toho může být víc?
Doufám, že Megan nebude za 10 let má jediná kamarádka.
Jak moc jsme si jisté, že ty gumové pneumatiky
nás ochrání od rány elektřinou?
No, už je to asi 20 minut,
takže myslím, že můžeš sahat na jakýkoli kov.
Můžeš vlastně i odejít.
Ne, raději budu opatrná.
Cítila bych se lépe,
kdyby sis vzala alespoň jeden gumák a rukavici.
Ne?
Tak jo.
Takže,
jak jde farma?
Byla letos dobrá sklizeň?
Koho zásobuješ arašídy?
Supermarkety nebo ty malé sáčky v letadle?
Továrny na arašídové máslo.
Arašídové máslo je vyrobeno z arašídů.
Přísahám, že jsem o tom nikdy takhle nepřemýšlela.
To je šílený.
Kdybychom byly v kontaktu, věděla bych to.
Zoe, nedělej, že tě to zajímá.
Neumím si představit, čím sis prošla,
ale vážně nerozumím, proč jsi mi to neřekla, Amélie.
Že arašídové máslo je z arašídů? Moje chyba.
Neřekli jsme to vlastně nikomu.
Danny si pořád myslí, že zemřela na infarkt.
A víš, kde byl problém?
Dostala diagnózu?
Promiň.
Chci znát odpověď na tu otázku. Já jen...
- Myslím, že je to ta ryba. - Neříkej slovo ryba.
Tak co jsem byla? Nej kámoška na teď?
Jen jsem chtěla víc kamarádů.
Nemáte kýbl navíc?
Ani nemůžeme sdílet tenhle, natož ho dávat tobě.
A některé z nás jsou holky na jeden kýbl, jasný?
Nezačínej.
Když máš jen jeden kýbl, tak si ho vážíš.
O co jde?
Možná, že jeden kýbl potřebuje druhý kýbl, aby se ožral.
Ztratila jsem tu metaforu. Jsme kýbl my, nebo naše přátelství?
Megan...
Ty jsi alkoholička.
Kde se tohle sakra vzalo?
Včera jsem tě viděla lízat víno z podlahy v kapli.
Celé týdny se jen snažíme ztřískat a já...
Já už to nechci dělat.
Zapomenutelná Lauro, asi máš novou kýblovou kámošku.
Opatrně, protéká.
Zoe, musíš odejít.
Nejde mi to, když jsi tu.
Cože? Mám jít do toho třetího příchodu Krista?
Co?
Tu noc, co přišla poko, byl druhý příchod, takže tohle je třetí.
- Jednoduchá matematika. - Jak myslíš. Půjdu já.
- Cože? Vážně? - Jo, jasný?
Jsem jako zvěř, co chodí umřít do lesa. Nech mě jít.
Ne, je to nebezpečné. Dostaneš ránu proudem.
Bože, jsi dramatická.
Panebože.
Jsi v pořádku?
V pořádku?
Hodí se teď říct: „Já ti to říkala“?
Ty ses posrala, viď?
Kámo...
Já se posrala už tak po 20 vteřinách.
No tak.
- To není sranda. - Je to sranda.
Tohle bys s někým cizím nemohla, co?
Saskie, drahá, vrať se na pokoj.
- Věděla jste to. - Máš bludy.
Pojď zpět. Lépe se vyspíš.
Věděla jste, co dělal.
Netuším, o čem to mluvíš.
Přestaňte, prosím. Věděla jste, co mi dělal.
Věděla jste o těch ostatních?
Nechat vás po škole bylo to jediné, čím jsem vás od něj mohla udržet.
Seru na vaše po škole, protože to nic nezmohlo a vy...
Saskie.
To se ti fakt povedlo.
Saskie.
V našem křesle byl
trvalý stín mé mámy.
Opravdový otisk, jak tam seděla
celé měsíce.
Takhle to bylo, chápeš?
Sedávala na tom křesle den za dnem.
Až jednou ráno jsme vstali a ona už sklidila polovinu arašídů
uprostřed noci jen tak z rozmaru.
A když takhle vyrosteš,
tak jen čekáš a říkáš si,
že je to nevyhnutelné, že je to i ve mně.
A pak, když se to stalo, já byla...
Nebyl to smutek.
Jen nicota.
A teď už bez antidepresiv ani nevím, kdo jsem.
Ale myšlenka,
že je vysadím, a co to může rozpoutat?
Hele, nejsi jako máma, Amélie.
Ne, jsem jako ona.
Ale taky nejsem, že?
Protože jsem tu.
Je mi tak líto, že se ti to všechno stalo.
Nejvíc mě mrzí, žes tím musela procházet sama.
Děkuju ti.
Už je mi lépe.
Jo, mně taky.
Nevolnost je pryč.
Myslím tím, že je to teď všecho venku.
Cítím se o tolik lépe.
Končím.
Už žádná tajemství.
Do hajzlu.
Prosím, dovol mi to vysvětlit.
Věděla jsem, že psal dívkám a chtěl, aby si ho uložily
pod jiným jménem, tak jsem jim brala telefony.
Věděla jsem, že se s nimi scházel na hranici kampusu,
což je mimo školní jurisdikci,
tak jsem je trestala, že šly za hranice.
A všechny jeho oblíbenkyně jsem sledovala jako ostříž.
Hledala jsem záminky, jak je nechat po škole,
aby se s ním nepotkaly.
Zabránit poutu, které s nimi budoval, jakkoli jsem mohla.
Byla to nedokonálá řešení, Saskie.
Nečekám odpuštění.
Vím, že jsem mohla udělat více.
Všechny jste zkurvené svině.
Vy taky.
Amen.
RIDGE HEIGHTS DÍVČÍ KATOLICKÁ STŘEDNÍ ŠKOLA
ZAKÁZANÁ ZÓNA
Hustej bejvák, sestro Barbico.
Celou tu dobu jsme mohly jíst míchaná vejce s petrželkou.
Jo, nemluvě o hostiích.
Chtěla jsem vám o tom říct,
ale upřímě, vy jste zase měly kiosek.
Dobrý způsob, jak překonat strach ze sraní ve škole.
Hele, kdybyste měly napsat dopis
vašim mladším já, co by v něm stálo?
„Nejez tu rybu.“
Ne, vážně, čeho nejvíce litujete?
Já lituji, že jsem byla ve škole tak zaprdlá.
Nedala jsem si ani cigaretu.
To asi můžeme napravit. Kdo dál?
Je to povrchní, ale lituji, že jsem neměla baby shower.
Těšila jsem se na ty věci zdarma.
Tak jo, Týčko dostane baby shower. Kdo další?
Lituji, že jsem Gerrartyho nedostala ze školy, když jsem mohla.
Kurva jo, vyčistíme to tu od toho zmrda, jo?
Kdo dál?
Já lituju, že jsem svůj kýbl považovala za samozřejmost.
Od teď svůj kýbl už budu plnit jen vodou.
Tohle moc nechápu, ale zní to proveditelně.
- René? - Nemyslím,
že něčeho lituji.
Když jsem si přečetla svůj dopis,
chtěla jsem vždy být nehtovou designérkou a to dělám.
Amélie?
Lituji,
že jsem se nenaučila všechna slova k One Week od Barenaked Ladies.
Počkat, cože?
Ta písnička „Chickity China, the Chinese chicken?“
Jo.
Co to je za slova?
Známe nějaké další části?
Sundávání košile.
Shazování košile. Zpíval „shazování“.
Shazování...
Ach jo, ta posraná písnička!
Díky Bohu, kurva, že je konec.
Dobrá práce, kámo.
Dnes
dáváme sbohem
mužům, kteří si libovali v šedé zóně,
zneužívali předpokladu neviny
a záviseli na mlčení ostatních.
Těmto mužům dnes říkáme:
jděte do prdele!
Jděte do prdele!
Zoe.
Došla mi antidepresiva.
Budeš v pohodě, kámo.
Postarám se o to.
Je to dobrý pocit, že si všechny vyřešily své lítosti, ne?
- Jo. - To jo.
Jo, jasně, skvělý pocit, co?
Skvělý pocit, mít to vyřešené.
Děláte si prdel?
Zapomněly jste na mě.
Zase.
A jo.
A protože mi žádná z vás nepřišla na nepohřeb,
chci opravdový.
Chci oslavnou řeč a laskavá slova
a být připomínána, a ne kurva zapomenuta.
Ježíši Kriste, ženský...
Tak co si zítra udělat pohřeb, holky?
- Jo, jasně. - Super.
Domluveno.
Můžu všem namalovat nehty.
Nějakou šedavě béžovou.
Překlad titulků: Petr Starý
Kreativní dohled Kristýna