Випуск ‘07
Агов? Де всі?
Агов?
Вітаю, Те-чко.
Запрошую до найгіршого похмілля твого життя, крихітко.
Сенді, будь ласка. Ти вже кілька годин не спиняєшся.
Дивіться, кого я знайшла.
Перша відключилась учора ввечері, як завжди.
Чим ви всі в біса тут займаєтеся?
Я бачила справжнього тюленя на майданчику для нетболу.
Це тюлень Сіл.
Як співак.
Мені треба набрати чоловіка і їхати додому.
У Брісбені така ж історія. А чому ніхто з вас не панікує?
Ми вже, о четвертій ранку. Пропустила.
Вибач. Ми тепер ніколи не будемо панікувати без тебе.
- Добре. - Згода? Так.
Ніхто не знає, що відбувається.
Електрики немає, мобільного зв'язку також.
Тому хапай оладку, глибоко вдихни,
і ми розробимо план, ясно?
До речі, дехто знав, що саме відбувається.
То було... невеличке непорозуміння.
Еге ж, так і запишемо.
Але оладок не лишилося.
Не розумію, як ви можете зараз їсти.
Тоді, Терезо, чому б тобі та Зоі не поділити оладку Сенді?
- Вона її не їсть. - Ні!
З мене досить, що Тереза в 12-му вкрала мої окуляри.
А тепер хочеш мою оладку? Та що ж ти за найкраща подруга така?
Вибач, Сенді, а відколи це ми стали найкращими подругами?
Саскія була моєю найкращою подругою.
Ні, Зоі була найкращою подругою Саскії.
Ні, Амелія була найкращою подругою Зоі.
Ні, Амелія була, а потім вона кинула її заради Саскії.
Та ми були найкращими подругами.
Та начхати. Просто дай мені цю оладку.
Ти її хочеш? Ти...
Ану дістань!
Добре, дівчата, і який у нас план?
Бо як колишня шкільна староста...
- Тимчасова староста. - Та нехай.
Рада очолити цю операцію з ліквідації наслідків.
Так, Сас?
І який план?
Не думаю, що нам потрібно обирати голову будь чого.
Просто долучаємося, ділимося.
Але зручно буде, коли одна людина...
Пошукаю сигнальне приладдя.
Може, команда веслувальників візьме човен та розвідає.
- Так. - Тобто, ми з тобою.
Так, Амеліє?
Я пошукаю якісь аптечки та інші медикаменти.
Так, а я...
- Знайдеш птаха, який нагидить тобі в рот? - Провалишся у вирву?
Чи просто зникнеш та здохнеш?
Зоі, помий посуд на знак покути.
А я перевірю запаси їжі.
А поки що ніхто нічого не їсть і не використовує воду.
Невідомо, скільки нам тут бути. На чесне слово.
Сестринська згода, що ніхто не їстиме без інших.
Добре? Чудово.
А що краще зможе підняти дух, ніж стара добра шкільна атмосфера?
Ні, не треба.
Учениці Ридж Хайтс собою пишаються
Бо лиш розумниці тут залишаються
- Мелс, можна тебе на хвилинку? - Та ні, не треба.
Вибач, що розчарувала тебе.
Добре, дівчата, добре.
Уважно. Очі вперед.
Разом.
Нумо, дівчата. Разом, нумо.
Так. Припиніть гребти. Стоп!
Ти хочеш потрапити в команду, яка виграє чемпіонат штату, Амеліє?
Я тобі поставила питання, селянко.
Бажаєш у команду чи ні?
Та не дуже, ні.
Тоді пішла з мого човна.
Ти мене чула. Вимітайся з човна.
Нумо! Пішла з довбаного човна, Амеліє!
Мабуть, трохи прискорся, Коллінс.
Мабуть, іди в дупу, Саскіє.
Що?
Чекай. Амеліє, що ти робиш?
Стій! Амеліє!
Якого вона...
Амеліє!
Так, дівчата, знайдімо мою сумку!
Вона має десь бути.
Ніякого відпочинку, доки не знайдемо.
Сенді, це вона?
Жартуєш? Та я звідси бачу, що це шкірозамінник.
- Це образа, Непримітна Лоро. - Де ти це дістала?
Хіба ми не маємо їсти разом?
Так, маємо.
Я вранці не отримала оладку й досі не знайшла своєї сумки.
Це «Д'Аміре», Пепе. Ексклюзивна серія «Д'Аміре».
Це безглузда витрата жіночої сили на пошук сумки, Сенді.
Нам знадобляться свічки та факели.
Щось, щоб уполювати ібісових, якщо критично забракне їжі.
Чуєш!
Це був мій щасливий чипс.
Питання життя та смерті.
Чого саме ти не розумієш?
Можливо, дійде до такого питання.
- Іди сюди! - Геть від мене!
Чекай. Усі щось роблять?
Можливо, хоч удамо, що ми щось робимо,
на знак сестринської згоди.
Точно.
- Ні. - Потрібна дошка із затискачем.
Так.
У дупу все.
Боже мій, що я роблю?
Що я роблю?
Амеліє, як... Як тобі допомогти?
Працює! Так! Точно працює.
Забула, що ввімкнула їх для перевірки.
То що сталося?
Можеш говорити.
Зможеш дістати мені трохи пролексофту?
Пролексофт. Це... Так.
Так, звісно. Пролексофт.
Чудово.
Уяви, як у школі на 800 учениць
може бути важко відстежити антидепресанти.
Точно.
Сучки божеволіють.
Ні. Вибач. Я не...
Ти в нормі?
Так.
Тепер так.
Чекай, щось сталося?
- Щось чути про порятунок? - Ні. Просто...
- Нам тут безпечніше. - Так.
Залишмо цей пролексофт між нами.
Так. Лікарська таємниця.
- Так, це... - Так.
Пролексофт, пам'ятаю.
Ти жбурнула цеглину у вікно радіокімнати?
Можливо.
Чому ти вся мокра? Що це за щітка?
Зможеш оживити радіо? Ще пам'ятаєш як?
Так, але без електрики ніяк.
Добре. Ходімо відновимо її.
Трохи заклопотана, дбаю про наш порятунок.
Випалюю здоровенне «допоможіть» на газоні.
Букви з'являться, і рятувальний гелікоптер їх помітить.
І бум, нас звідси врятують. Нема за що.
Ні, не врятують.
Чому це?
Тому що це не гербіцид.
Це бензин.
Другий страйк, Зоі.
А який був перший?
Ага.
Зрозуміла.
Чекай!
Дідько!
Ти нормальна? У мене дедлайн.
У неї дедлайн. У тебе дедлайн?
- Так. - Це питання життя та смерті.
Ми тут надовго,
а від твого дедлайну залежить, чи буде нам що їсти за місяць.
Ти взагалі маєш уявлення, який ринок мінливий?
Немає ринку, торгових майданчиків. Одиниць чи нулів.
Ми застрягли хтозна на скільки.
Валюта тепер їжа, вода, батарейки та тампони.
Розумієш мене?
Ти зараз дуже мелодраматична.
І відчуєш себе повною дурепою,
коли ми завтра врятуємося.
А тепер вибачте, я знайду сигнал.
ДЕННІ ТА АМЕЛІЯ
Довбані дедлайни та сумочки.
- Зоі, припини. - Вибач.
Я хотіла сказати, що в тебе гарна зачіска.
Лише намагаюся почати розмову.
Коли це важливо, ми не чуємо жодного слівця,
але щодо моєї нової зачіски, то тобі є що сказати.
Повір, усе буде добре.
Про Денні не розмовляємо, зрозуміло?
Чи про мою арахісову ферму, чи будь-які інші мої справи,
які не задовольняють твоїх сподівань, ясно?
Ти й гадки не маєш про мене.
Я додала ще кілька маленьких штрихів, щоб привернути увагу.
Ти намалювала член і яйця?
Член і яйця, як принизливо.
Жіночі штрихи.
Жіночність не запустить генератор, Зоі.
Працюй колінами.
Ні. Це надто професійно. Ні.
Така обкладинка викликає забагато питань.
Твоя правда. Ця сучка занадто грамотна.
Вона як ментор. Хоче знати, ким ти себе бачиш за п'ять років.
Її ми зовсім бачити не хочемо.
Бувай, сучко.
Так, у десятку.
Чорна. Проста.
Ця каже: «Я у справі,
але не питай мене нічого».
КОНФІСКОВАНІ РЕЧІ
Дівчино, тільки подивись.
Тепер ми в нормі, Теґан.
У нас усе буде гаразд.
Так!
Гаразд.
- Маємо сигнал. - Інші сигнали бачимо?
Ні, це занадто груба штука для цього, але гірше не буде, якщо ми зателефонуємо.
Ви слухаєте Зо-Зо FM, і таємне слово сьогодні Поко.
Для іноземних слухачів:
так наш австралійський ведучий називає апокаліпсис.
Розповідайте дотепні жарти чи поради, як вижити під час Поко за номером 9-7...
А тепер серйозніше, СОС!
- Третій страйк? - Так.
Точно.
Будь ласка, Сенді, досить.
Сенді, досить їсти. Від цього залежить наше виживання.
У дупу виживання, Пепе. Нам краще здохнути.
Ти хочеш згнити в боротьбі за крихти оладок?
Сенді, ні, якщо не про нас, то подумай хоч про глютен.
Я в біса ненавиджу ламінгтони!
- Липкі австралійські тістечка! - Сенді, ні!
Хочеш приєднатися, арахісова фермерко? До мене!
І навіть не згадуйте про веджимайт.
Та що ж за довбана дупа з вами, кляті навіжені?
Поклади!
Поклади.
Ні!
Як ти смієш?
Це було наше єдине джерело вітаміну В!
- Це сільничка, Пепе. - Ні.
Бачиш, Амеліє? Ось чому нам потрібна лідерка. Або настане хаос.
Не чіпай мене!
Ти що!
Вибач.
Розумію, це тупо,
але я все ще думаю про мій сеанс ЕКЗ за два тижні.
Не думаю, що це тупо, Те. Думаю, це цілком природно.
Я знаю, на вигляд погано,
але хто знає, як буде. Зберігаймо позитив.
Але ми так високо, а вода всюди. А що, як уже скрізь...
Так. Добре. Слухай. Усе добре.
Знаєш, чого я навчилася з відкриття стартапів?
Як програвати.
Був період, десь три роки тому,
на рахунках нулі,
інвестори не телефонують.
Ми зібрали персонал і запропонували варіанти.
Або продовжуємо, або шукаємо нову роботу.
Терезо, ніхто не пішов.
Знаєш чому?
Доки хтось не скаже «фініш», це не невдача.
З досвіду знаю: надія помирає тільки тоді, коли ти здаєшся.
Добре.
У мене в сумці ще на кілька днів залишилися уколи з гормонами.
- Я продовжу колоти. - Безумовно.
Ти потрапиш додому, Терезо.
Правда?
Я ще можу.
- Я тільки... - Ми просто...
- Займали ліжка. - Так.
Так, чудові пружини для такого цнотливого ліжка, як це.
Запиши 11F, будь ласка.
Чекайте, ви займаєте кімнати? Я можу зайняти велику спальню?
Ні-ні.
У жодному разі, Рене. 2F моя.
Чекай, Сенді, ти... була в душі?
Так. Я була у довбаному душі.
Я була вся в глютені та веджимайті.
Але я думала, ми домовилися не використовувати воду.
Рене, якби ти була розумна, а ти, вочевидь, не така,
ти б забила собі ліжко та вимилася перед іншими.
Бо, повір мені, вони так і зроблять.
І до вашого відома, леді, тиск води такий само відстійний.
2F, сучки.
Що завгодно, тільки не двоярусне ліжко. Дякую.
- Ти все записала? - Еге ж.
Круто.
Це морозиво?
Через те, що хтось порушив сестринську згоду,
лишилося тільки заморожене.
Спробуй відшукати сумку з лімітованої серії на порожній шлунок.
Горошок?
Слухай, знайшла пролексофт на декілька місяців.
І ще дещо.
Дякую, Рене.
Ми вшиємося звідси до того, як запаси закінчаться.
Так.
Я та Амелія, 2F.
Тобі не треба ні про що турбуватися.
Зоі попіклувалася, щоб ніхто не зайняв твою колишню шкільну кімнату.
Вона нам про це казала.
Ми просто не слухали.
Так.
Я знаю.
Припини, Сенді.
У нас стільки проблем через воду,
а тут ще ти докладаєшся. Чи не так, дівчата? Га?
Ти трохи не домила, Зоі.
- Лорен... - Три...
Трубам гаплик.
Відсмокчи, Зоі. Буквально.
Мені цього бракувало.
Це карма.
Я знала. Нам гаплик.
І якщо нам судилося загинути в цім лайні,
всі відчепилися від 2F, тому що я в жодному разі
не спатиму на двоярусному ліжку, як тюремна сучка.
- Сенді. - Особливо ти, Зоі «пташине лайно» Міллер.
Сенді, вгамуйся.
Теґан і Меґан розподілили кімнати.
У всіх є ліжка.
Чи не так, Непримітна Лоро?
Так, вони просто дали мені дошку. Сказали дописати.
Боже мій! Вони зараз десь там забивають 2F.
- У дупу! - Це система, власне.
Ану не смій!
Зоі, відвали!
Мені потрібне ліжко.
Не думала, що побачу тебе знову.
Дякую.
Це був насичений день.
Не набридатиму деталями, але якщо коротко...
У нас уже немає свіжої їжі та води.
Нас десятки, і нам, можливо, тут сидіти ще місяці.
Що ж, здається, ти вже оцінила ситуацію.
Вони мене не бояться.
Я завдала тобі болю, Амеліє.
Та...
знай, мені дуже шкода.
Але ця влада, з якою ви всі звертаєтесь до мене, вона спроєктована, і
я ніколи ні про що таке не просила.
Не думай про це.
Нам потрібна сучка.
Я цим лайном більше не займаюся.
Розумієш, Саскіє, коли ти була капітаном, ми ніколи не програвали.
Суко!
Це моя подушка!
Леді! А як же сестринська угода?
Сенді! Коли ти вже стулиш пельку?
Сенді, прошу тебе, репетуй трохи тихіше.
Я мушу зосередитися. Зазвичай Мітч робить уколи.
Не розумію, чого ти переймаєшся.
Усе, включно з твоїми ембріонами, загинуло.
Сенді!
Може, пошукаємо твою сумку?
Нарешті.
Геть. Саскія допоможе знайти мою сумку.
Ліниві сучки.
Добре. Готова?
Так. Почали.
Є.
Дякую тобі, Саск.
ДОПОМОЖІТЬ
Дідько!
Якого біса моя сумка може бути тут?
Можливо, ти залишила її тут після збору м'ячів.
Гей, дівчата, що там?
Боже мій, Зоі. Не роби так, будь ласка.
Це не моя довбана сумка.
Це дурна Зоі, яка мешкає в сараї, як непотріб, яким вона і є.
Ну що, подружко, допоможеш нам відшукати довбану сумку?
Мабуть, так.
Так, саме час.
Вона в зливній ямі.
Я впевнена.
Сандро Ді, ми знову спробуємо завтра, добре?
Я просто хочу додому.
Краще б не приїздила.
Я знаю, знаю.
Я ненавиділа це місце.
Справді?
А я любила.
Ніколи по-справжньому не позбудешся цього?
Я завжди відчувала себе на другому місці.
Але ж ти намагалася сказати, Зо-Зо.
Це просто здавалося нереальним.
Як гадаєш, скільки можна протриматися в морі на такому?
Можливо, два, три дні. Як ти вважаєш?
Я думаю, все можливо, доки ти не здаєшся.
А я ніколи про таке не думала.
- Підіймайся. - Що? Так.
Добре? Давай.
- Візьмеш моє взуття? - Сас?
- Що?
Сас, чекай. Що ми в біса наробили?
Потрібно повернутися.
Що? Це ж ти хотіла відштовхнути Сенді, щоб вона вгамувалася.
Що? Ні. Це не... Це не те, що я...
Я не хотіла її штовхати.
Я мала на увазі, якщо нас не врятують, доведеться пливти.
- Це не... - Ясно.
Тепер розумієш, чому я заплуталася?
Саскіє, стій!
Зоі, ми не виживемо, якщо повернемо її сьогодні.
- Виживемо. - Вона вірус, Зо.
Якщо дати їй заразити інших своєю безвихіддю,
ми ніколи не виберемося із цього лайна.
Крім того, якийсь південний вітерець
може принести її назад до ранку, а страх їй тільки на краще. Йди.
Дякую за порятунок кімнати.
Вимітайся.
Пішла геть. Пішла, дякую.
Зачини двері, Зо-Зо.
Переклад субтитрів: Дмитро Авраменко
Творчий керівник Яна Ануфрієва