Hallo? Hvor er alle sammen?
Hallo?
Hei, Tepose.
Velkommen til livets verste bakrus, vesla.
Sandy, vær så snill. Du har holdt på i flere timer nå.
Se hvem jeg fant.
Først som sluknet på overnattingen, som vanlig.
Hva i helvete gjør dere?
Jeg så nettopp en ekte sel på nettballbanene.
Det er Seal, selen.
Som sangeren.
Jeg må ringe min mann og dra hjem til Brisbane.
Dette skjer i Brisbane også. Hvorfor har dere ikke panikk?
Vi fikk klokka 04.00. Du gikk glipp av det.
Beklager. Vi skal aldri utelate deg fra panikk igjen.
- Greit. - Greit? Greit.
Ingen vet hva som skjer akkurat nå.
Strømmen har gått, og vi har ingen dekning.
Ta deg en pannekake og pust dypt,
så legger vi en plan.
Noen av oss visste hva som skjedde.
Det var... en liten feilkommunikasjon.
Det er ett ord for det.
Det er ingen pannekaker igjen.
Skjønner ikke hvordan dere kan spise.
Kan ikke du og Zoe dele Sandys pannekake?
- Hun spiser den ikke. - Nei!
Teresa, det er ille nok at du stjal Oakleyene mine på skolen.
Nå vil du ha pannekaken min? Hva slags bestevenn ville gjort det?
Beklager, Sandy, men siden når var vi bestevenner?
Saskia var min bestevenn.
Nei, Zoe var Saskias bestevenn.
Nei, Amelia var Zoes bestevenn.
Nei, det var Amelia, og så droppet hun henne for Saskia.
Og vi var bestevenner, Teresa.
Uansett, bare gi meg denne pannekaken.
Vil du ha den?
Hent den!
Hva er planen, mine damer?
Fordi som tidligere skolekaptein...
- Skolekaptein-vikar. - Ok, uansett.
Jeg leder gjerne denne nødberedskapen.
Ja, Sas?
Hva er planen?
Jeg tror ikke vi trenger å nominere en leder eller noe.
Vi bare deler oppgavene mellom oss.
Men det kan være nyttig å bare ha én person som tar...
Jeg leter etter et signal.
Kanskje rolaget kan ta en båt og se hva som finnes der ute.
- Ja. - Så du og jeg.
Amelia, ikke sant?
Jeg ser etter noen førstehjelpsskrin og noen andrehjelpsskrin.
Ja, jeg skal...
- Finne en ny fugl til å drite i munnen? - Falle i et synkehull?
Eller bare dra til helvete og dø?
Zoe, du kan vaske opp som straff.
Jeg tar en opptelling av maten.
Men i mellomtiden kan ingen spise eller bruke noe vann.
Vi vet ikke hvor lenge vi blir her. En æreskodeks.
En søsterskapsavtale om at ingen spiser før vi alle spiser.
Greit? Flott.
Og hvilken bedre måte å løfte humøret på enn med litt skoleånd?
Nei, ikke gjør det.
Ridge Heights-damer holder roen
Vi er en dyktig gjeng
- Meals, kan jeg snakke med deg litt? - Ellers takk.
Beklager å skuffe deg.
Bra, jenter.
Hold fokus. Øyne fremover.
I takt.
Kom igjen, jenter. I takt.
Slutt å ro. Stopp!
Vil du vinne delstatsmesterskapet, Amelia?
Jeg stilte deg et spørsmål, bondeknøl.
Vil du være på dette laget?
Egentlig ikke.
Så kom deg ut av båten min.
Du hørte meg. Kom deg ut av båten.
Stikk! Kom deg ut av den jævla båten, Amelia.
Kanskje øke tempoet litt, Collins.
Kanskje dra til helvete, Saskia.
Hva?
Vent. Amelia, hva gjør du?
Stopp! Amelia!
Hva er det hun...
Amelia!
Ok, damer, la oss finne vesken min!
Den må være her et sted.
Ingen hviler før den er funnet.
Sandy, er det denne?
Tuller du med meg? Jeg lukter læretterligningen herfra.
- Jeg er fornærmet, forglemmelige Laura. - Hvor fikk du dem?
Skal vi ikke spise sammen?
Jo, det skal vi.
Jeg fikk ingen pannekake i morges, og har fortsatt ikke funnet vesken min.
Det er en D'Amire, Pepé. Et begrenset opplag av D'Amire.
Det er totalt bortkastet kvinnekraft å lete etter en veske, Sandy.
Vi trenger stearinlys og lommelykter.
Noe vi kan fange ibisene med hvis vi blir desperate.
Du!
Jeg var midt i et ønskeflak.
Dette er liv og død.
Hva forstår du ikke?
Kanskje det kan bli liv og død.
- Kom igjen! - Kom deg vekk!
Vent. Gjør alle noe?
Kanskje vi bare må se ut som om vi gjør noe
for å overholde søsterskapspakten.
Ja.
- Nei. - Vi trenger et skrivebrett.
Ja.
Faen ta dette.
Herregud, hva er det jeg gjør?
Hva er det jeg gjør?
Amelia, hvordan kan jeg hjelpe deg?
De virker! Ja! De virker absolutt.
Jeg glemte at de sto på.
Uansett, hva skjer?
Nå kan du snakke.
Kan du skaffe meg litt Prolexoft?
Prolexoft. Det... Ja.
Ja, selvfølgelig. Prolexoft.
Flott.
På en skole med 800 jenter
kan det ikke være så vanskelig å spore opp noen antidepressiva.
Nei.
Kjerringer er sprø.
Beklager. Jeg mente ikke...
Er alt i orden?
Ja.
Det er det nå.
Har det skjedd noe?
- Har vi hørt noe om en redning? - Nei. Det er bare...
- Vi er tryggest her oppe. - Ja.
Kan vi holde Prolexoft-greia mellom oss?
Ja. Lege-pasient-kongenialitet.
- Ja, det er... - Ja.
Prolexoft, skjønner.
Kastet du en murstein gjennom radioklubb-vinduet?
Kanskje.
Hvorfor er du våt? Hva er greia med tannbørsten?
Kan du få radioen til å fungere? Husker du?
Ja, men ikke uten strøm.
Bra. Da skaffer vi litt.
Litt opptatt med å få oss reddet her.
Svir et stort "hjelp"-symbol i gresset.
Bokstavene vil dukke opp, og redningshelikopteret ser dem.
Så kommer vi oss vekk herfra. Ingen årsak.
Nei, det gjør de ikke.
Hvorfor ikke?
Fordi det ikke er ugressmiddel.
Det er bensin.
Andre tabbe, Zoe.
Hva var den første?
Jepp.
Skjønner.
Vent!
Faen!
Alt i orden? Jeg har en frist.
Hun har en frist. Har du en frist?
- Ja. - Dette gjelder liv eller død.
Vi kommer til å være her lenge,
og denne fristen er forskjellen mellom om vi spiser på en måned eller ikke.
Vet du hvor ustabilt markedet er?
Det fins verken marked eller børs, enere eller nuller.
Vi er strandet på ubestemt tid.
Valutaen er nå mat og vann og batterier og tamponger.
Forstår du hva jeg sier?
Du er veldig melodramatisk.
Og du kommer til å føle deg som en liten drittsekk
når vi kommer oss vekk i morgen.
Unnskyld meg mens jeg finner et signal.
Jævla tidsfrister og håndvesker.
- Bare slutt, Zoe. - Beklager.
Jeg har hatt tenkt til å si at jeg liker håret ditt sånn.
Prøver bare å få til en samtale.
Ja, når det betyr noe, hører vi ikke et pip fra deg,
men når det gjelder min nye frisyre, sier du fra.
Du vet det går bra med ham.
Du får ikke snakke om Danny.
Eller peanøttfarmen min eller noen andre uinteressante ting ved meg
som ikke lever opp til forventningene dine.
Du vet ingenting om livet mitt.
Jeg kan ha lagt til noe for å trekke oppmerksomhet.
Du tegnet en pikk og baller.
Pikk og baller, så reduktivt.
Feministiske symboler.
Feminisme driver ikke generatoren, Zoe.
Løft med knærne.
Nei. Det er for profesjonelt. Nei.
Et slikt skrivebrett skaper for mange spørsmål.
Du har rett. Denne kjerringa er for kompetent.
Hun er mentor. Vil vite hvor du ser deg selv om fem år.
Vi vil slett ikke se henne.
Ha det, hurpe.
Å ja.
Svart. Enkel.
Sier: "Jeg er forretningskvinne,
"men ikke nok til at du kan stille detaljerte spørsmål om det."
KONFISKERTE GJENSTANDER
Kom hit.
Det går bra med oss, Tegan.
Det går bra.
Ja!
Greit.
- Vi har et signal. - Ser vi andre signaler?
Nei, det er for elementært til det, men det skader ikke å ta en liten samtale.
Du hører på Zo-Zo FM, hvor dagens hemmelige ord er Poko.
For internasjonale lyttere,
det er hva denne australske kringkasteren kaller apokalypsen.
Ring inn med de morsomste historiene om å ha overlevd Poko på 9-7...
Nei, men seriøst, mayday!
- Tredje tabbe? - Ja.
Jepp.
Slutt, Sandy, vær så snill.
Slutt å spise. Vår overlevelse avhenger av det.
Drit i overlevelse, Pepé. Det er bedre å dø.
Vil du råtne bort og slåss om pannekakesmuler?
Om ikke på oss, tenk iallfall på gluten.
Jeg hater faen meg Lamington!
- Simple australske kaker! - Nei, Sandy.
Vil du prøve deg også, peanøttfarmer? Kom igjen!
Og ikke få meg i gang om Vegemite.
Altså, hva i helvete, er dere syke?
Slipp den!
Slipp den.
Nei!
Hvordan våger du?
Det var vår eneste B-vitaminkilde!
- Det er en krukke med salt, Pepé. - Slutt.
Ser du, Amelia? Det er derfor vi trenger en leder. Det er kaos uten.
Ikke rør meg!
Du.
Beklager.
Jeg vet det er dumt,
men jeg kan ikke slutte å tenke på IVF-timen min om to uker.
Det er ikke dumt. Det er helt naturlig.
Jeg vet det ser dårlig ut,
men vi vet ikke hva vi ikke vet. La oss være positive.
Vi er så høyt oppe, og det er overalt. Hva om alt er...
Ja. Du. Det går bra.
Vet du hva jeg lærte av å starte et foretak?
Hvordan mislykkes.
Det var en periode for omtrent tre år siden
da bankkontoene var tomme,
og investorene ikke ringte tilbake.
Så vi satte oss ned med de ansatte og ga dem et alternativ.
Enten holde ut, eller finne en annen jobb.
Teresa, ingen dro.
Vet du hvorfor?
Det er ikke en fiasko før noen sier det er over.
Håpet dør først når du bestemmer deg for å mislykkes.
Greit.
Jeg har et par dagers hormonsprøyter igjen i bagen.
- Jeg burde fortsette å ta dem, ikke sant? - Definitivt.
Du skal hjem, Teresa.
Ikke sant?
Jeg kan det fremdeles.
- Jeg bare... - Vi bare...
- Fordelte senger. - Jepp.
Ja, utmerket fjærspiral for en kyskhetsseng av sitt slag.
Noter det for 11F, takk.
Tildeler dere rom? Kan jeg få det store rommet?
Nei.
Ikke tale om, Renee. 2F er mitt.
Vent, Sandy, har du dusjet?
Ja. Ok, ja. Jeg dusjet.
Jeg var klissete av gluten og Vegemite.
Trodde ikke vi skulle bruke vann.
Renee, hvis du var smart, noe du tydeligvis ikke er,
ville du valgt seng og dusjet før alle andre.
For tro meg, de vil gjøre det.
Og til informasjon, damer, vanntrykket suger fortsatt.
2F, kjerringer.
Alt annet enn en køyeseng. Takk.
- Fikk du med deg alt det? - Jepp.
Kult.
Er det iskrem?
Siden noen brøt søsterskapsavtalen,
er det bare frossenmat igjen.
Prøv å lete etter en veske i begrenset opplag på tom mage.
Erter?
Jeg fant Prolexoft for noen måneder.
Blant annet.
Takk, Renee.
Vi kommer oss garantert herfra før du går tom.
Ja.
Jeg, Amelia, 2F.
Ikke tenk på noe av det.
Zoe har sørget for at ingen tar fra deg det gamle internatrommet ditt.
Hun sa det på en måte.
Vi hørte bare ikke etter.
Nei.
Jeg vet det.
Kom igjen, Sandy.
Nok jævla vannproblemer
uten at du lager flere, ikke sant, jenter?
Du vasket ikke engang opp, Zoe.
- Lauren... - Tre...
Rørsystemet er ødelagt.
Sug dritt, Zoe. Bokstavelig talt.
Det trengte jeg.
Det er karma.
Jeg visste det. Det er ute med oss.
Og hvis vi skal dø i denne rønna,
holder alle seg unna 2F, for det er null sjanse for
at jeg sover i en køyeseng som en fengselskjerring.
- Sandy. - Særlig du, Zoe "fuglemøkk" Miller.
Ro deg ned, Sandy.
Tegan og Megan har tildelt sovesalene.
Alle har en seng.
Ikke sant, forglemmelige Laura?
Jo, de ga meg nettopp skrivebrettet. Ba meg gjøre det.
Herregud. De er der ute og okkuperer 2F.
- Faen ta dette! - Det er faktisk et system.
Du våger ikke!
Zoe, ligg unna!
Jeg trenger en seng.
Trodde ikke jeg fikk se deg igjen.
Takk.
Det har vært en begivenhetsrik dag.
Jeg skal ikke kjede deg med detaljene, men kort sagt...
Vi er alt tomme for fersk mat og vann.
Det er dusinvis av oss, og vi kan bli her i flere måneder.
Høres ut som du har full kontroll.
De er ikke redde for meg.
Jeg vet jeg såret deg, Amelia.
Og...
...vit at jeg er lei for det.
Men denne autoriteten dere tilskriver meg, den er projisert, og
jeg ba aldri om noe av det.
Ikke overtenk det.
Vi trenger en hurpe.
Jeg gjør ikke sånt lenger.
Saskia, da du var kaptein, tapte vi aldri en konkurranse.
Kjerring!
Det er min pute!
Damer! Tenk på søsterskapsavtalen.
Sandy! Kan du holde kjeft?
Prøv å gråte litt stillere.
Jeg må konsentrere meg. Mitch setter disse.
Jeg vet ikke hvorfor du gidder.
Alt, inkludert embryoene dine, er dødt.
Sandy!
Hva om vi leter etter vesken din?
Endelig.
Flytt deg. Saskia skal hjelpe meg å finne vesken min.
Late kjerringer.
Greit. Klar?
Sånn.
Ferdig.
Takk, Sask.
HJELP
Faen!
Hvorfor i helvete skulle vesken min være helt her nede?
Kanskje du la den igjen her etter at vi samlet nettballene.
Hei, folkens, hva skjer?
Herregud, Zoe. Ikke gjør det.
Det er ikke den jævla vesken min.
Det er bare dumme Zoe, som bor i skuret som den bortviste hun er.
Kom igjen, kompis. Vil du hjelpe oss med å lete etter en håndveske?
Jeg kan vel det.
Ja, det passer bra.
Den er i synkehullet.
Jeg bare vet det.
Sandra Dee, vi prøver igjen i morgen.
Jeg vil bare hjem.
Skulle aldri dratt hit.
Jeg vet det.
Jeg hatet dette stedet.
Seriøst?
Jeg elsket det.
Du rister det aldri helt av deg.
Jeg føler på en måte at jeg alltid har vært en taper.
Du prøvde å fortelle oss det, Zo-Zo.
Det er bare det at dette var utrolig.
Hvor lenge tror du at man kan overleve på sjøen i en sånn?
Kanskje to, tre dager. Hva tror du?
Jeg tror alt er mulig til du bestemmer deg for å mislykkes.
Og jeg har aldri tatt den avgjørelsen.
- Opp med deg. - Hva? Å ja.
Alt i orden? Kom igjen.
- Kan du ta skoene mine? - Sas?
- Ja.
Sas, vent. Hva i svarte gjorde vi nå?
Vi må tilbake.
Hva er det? Det var din idé å dytte Sandy ut til hun roer seg.
Hva? Nei. Det var ikke det jeg...
Jeg mente ikke å dytte henne ut.
Jeg mente at hvis vi ikke blir reddet, må vi dra i en båt.
- Det er ikke... - Nettopp.
Så du skjønner hvorfor jeg ble forvirret.
Saskia, stopp!
Zoe, vi overlever ikke om vi får henne tilbake i kveld.
- Jo, det gjør vi. - Hun er et virus, Zo.
Hvis vi lar henne smitte de andre med sin håpløshet,
klarer vi aldri å ta oss sammen.
Dessuten blåser sønnavinden eller noe
henne tilbake innen i morgen tidlig, og frykten vil gjøre henne godt. Kom.
Takk for at du holdt av rommet mitt.
Kom deg ut.
Ut. Takk.
Lukk døren, Zo-Zo.
Tekst: Gry Viola Impelluso
Kreativ leder Heidi Rabbevåg