Зоі.
Мені сподобалося пізнавати тебе краще.
Ти вродлива.
Та розумна.
ДРУГА ПОЛОВИНКА КОГО Ж ОБЕРЕ ҐАРЕТ?
Та... нестримна.
І сильна жінка, як ти,
заслуговує бути з тим, хто справді є її другою половинкою.
Вибач, Зоі...
але я не той єдиний.
- Так, ти саме той. - Та ні.
Я ніколи не чув слова «нестримна», доки ти його не сказала.
А я не чула про високоінтенсивні інтервальні тренування,
а тепер можу присідати цілий день.
- Серйозно. - Непогано.
- Так. - Чекай, Зоі.
Мені шкода, але ти не моя друга половинка.
Тобто ти кажеш, що якби
я гучніше сміялася з твоїх жартів.
- Слухай, не починай. - Чи, може...
якби я міцніше хапала тебе за яйця під ковдрою,
коли 15 людей знімали. Може, тоді б я тобі підійшла?
Ми все ще знімаємо?
Не можу повірити, що я вляпалася в це лайно. І заради чого?
Заради гарячого дурня, який вважає, що Місяць — це тінь Сонця?
Ти знущаєшся? От бляха!
Та невже? А дехто бажає знайти своє кохання.
Що, «кохання»? Ти тут заради кохання?
- Так. - Серйозно?
Ніщо не каже про кохання
краще, ніж реклама фітнес-додатку між церемоніями троянд.
- Але ж це я хочу слави. - Може, досить?
Думала, із цього сексистського лайна вийде хоча б радіошоу.
- Думаю, час зупинитися. - Або хоча б подкаст.
Усе це шоу — така ж фальшивка, як і твоя автозасмага, приятелю.
Оці штучні квіти?
- Фальшивка... - Заспокойся.
Це справжнє, але воно ні до чого не прикріплене.
Тут навіть немає стелі.
Собаче лайно!
І сир, який ми навіть не їли!
- І голуби. - Тільки не голуби.
Я навіть чути не хочу про голубів.
- Не... - Геть з дороги.
Птахи кохання,
небесні щури, які змушують незаміжніх усюди відчувати себе нікчемами.
У неї дах поїхав.
- Продовжуй знімати. - Пішла!
- Зоі... - Ану виходь звідти!
Зоі, зупинись.
- Зоі, не треба! - Лети! Ну ж бо! Лети!
Геть звідти!
Святий боже!
Це скарб. Не вимикай. Знімай.
Він насрав мені в рот.
ЗОІ ДРУГАПОЛОВИНКА ГІВНО
ЗОІ, ЩО ТИ РОБИШ?
ПТАШИНЕ ЛАЙНО — ТВОЯ ДРУГА ПОЛОВИНКА
ПОДІЛИТИСЯ
ЗАРАЗ У ТРЕНДАХ
ЩО ЗА ДУРЕПА!
ШІСТЬ МІСЯЦІВ ПО ТОМУ
О, ні-ні.
То такі в нас будуть стосунки?
Ти поводишся, як сучка, а я
розумію, що знову говорю сама із собою вголос?
Я думала, це була наша мить.
Якого дідька?
ТІЛЬКИ В НАДЗВИЧАЙНОМУ ВИПАДКУ!
Це і є той випадок.
АБОНЕНТ: ПТАШИНЕ ЛАЙНО — ТВОЯ ПОЛОВИНКА АБОНЕНТ: ЗАЗВИЧАЙ ЛАЙНО ВИХОДИТЬ...
Та це був поганий монтаж!
ШТОРМОВЕ ПОПЕРЕДЖЕННЯ! ЕВАКУЮВАТИСЯ НА ПІДВИЩЕНУ МІСЦЕВІСТЬ
От лайно. Добре.
Я організувала цю подію.
Крім підготовки нашої зустрічі, що зайняло час,
я готуюся до попереднього відбору в 2036,
якщо найкращі місця... Ні-ні.
Терезо, це вже твій четвертий синій за годину.
Пригальмуй або випий помаранчевий, заради бога.
Який помаранчевий?
- Я збиралася... - Дуже непогані.
Отже...
то ти не знаєш, Зоі казала, чи прийде?
Ані слова.
Навіть якщо птах нагидив тобі в рота під час телешоу,
ти все одно відповідаєш на запрошення.
Еге ж.
ШКІЛЬНА СТАРОСТА
Не дивись так на мене. Я знаю, що ти була шкільною старостою,
але ти зникла посеред навчального року.
Я була тимчасовою старостою, але ж хтось мав взяти це на себе.
Звичайно. Немає питань.
До речі про оновлення, ти бачила нову Саскію 2.0?
А ти знала, що за кожну продану упаковку тампонів
Саскія жертвує одну упаковку дівчатам з бідних країн?
Не кажи, що люди не змінюються.
Хіба вона не спаскудила тобі життя, Женев'єво?
А тобі не спаскудила життя, Амеліє?
До речі, чого ти пішла?
Кажуть, тебе виключили, бо ти трахалася з тим співробітником.
Я пішла не через це.
Від тебе це звучить набагато скандальніше.
Тоді чого ж? Чому ти не...
- Вибач. - Що, ти за нього вийшла?
Ти не писала про це в резюме.
- Розважаєшся? - Це гірше, ніж я думала.
Вони думають, я втекла з математиком.
19-річний помічник садівника значно сексуальніший.
- То що, вона з'явилася? - Ні. Казала ж, її не буде.
Облиш, ти щойно прийшла.
Я іду додому.
Але, Мілс, це ж шість годин їзди.
Залишся. Вона може з'явитися...
Алло? Денні?
Зв'язок тут — лайно.
Я намагаюся зайти в найбільший...
«Рушай, де вище, Зоі».
«Так, тату, я вже».
«Твоя стара школа — найближча точка евакуації в разі катаклізму».
«Так, тату. Я знаю. Я буквально їду до школи зараз».
«Чому ти ніколи не розповідала про уявне спілкування?»
«Зараз зовсім не час, мамо».
«Тому ти вирішила сховатися у фургоні батька,
а не в моєму великому будинку?»
Боже мій, припини розмови зі собою!
У нього більш як мільйон підписників.
І час для цього обрано ідеально,
бо в Констебля була зйомка для обкладинки журналу «Доґ» у Семиньяку.
Тож я вирішила прийти.
Ти найкраща студентка за обміном.
- Він тут чи... - Ні, у спа для цуценят у Бонді.
Але ось мій малюк на премії «Вибір народу» Нікелодіон Кідс.
Терезо, кажучи «малюк», вона не мала на увазі дитину.
Дівчата, ми можемо... Ми можемо використовувати слово «малюк».
Багато пар зазнають невдачі під час першої спроби ЕКЗ.
І десь у маленькому морозильнику в Брісбені
мої ембріони такі: «Розважайся, доки можеш, мамусю,
бо наступного разу ми точно залишимося у твоїй великій теплій матці».
А я така: «Добре, дітки». Тому що зі мною все гаразд.
Ні!
Я проїхала пів світу, щоби зустрітися з найкращою подругою,
а вона лише може скиглити про свою утробу.
Хто зараз робить ЕКЗ?
- Дівчата, я вже піду. - Ні.
Ми ще не говорили про Зоі, «Другу половинку», чому ти пішла зі школи.
Мені справді вже час іти.
Вона просто...
Чим займаєшся, Рене?
- Я майстер манікюру. - Люба.
Ти... Не кажи нікому.
РИДЖ ХАЙТС КАТОЛИЦЬКИЙ ЖІНОЧИЙ КОЛЕДЖ
Ніяких вибухів води.
Просто повертається той забутий біль шкільних років.
От лайно!
Якого дідька?
Я перепрошую.
Де збиратися в надзвичайній ситуації?
Ти мене чуєш?
Яка невихована.
Аж не віриться, що у всіх усе добре.
Так. В усіх цих багатих дівчат,
які отримали соціальні привілеї на срібній тарілочці.
Поки така вчена дурепа, як я, мусила продавати плазму,
щоб мати змогу вирушити в лижний похід.
Але так, у всіх все добре.
Як мило, що ти завітала, Фібі.
Не лести собі.
Мій бос не випише мені бонус, доки не побачить, що я зробила щось значне.
А чим саме ти займаєшся?
Ренні?
Я Рене. Так.
Я...
лікар. Так.
Клас.
Матінко божа, вона тут!
- Що коїться? - Я така рада, що ти тут!
У дупу ці інтервальні тренування. Він тебе не вартий.
Це наша зустріч?
- Так! - Десять років, розумнице.
Зірки не відповідають?
Це місце збору для евакуації?
Ти не дивилась електронну пошту?
Я не завантажувала пошту. Ви...
- З тобою не зв'язатися. - Такий був план.
Коли немає відповіді, неможливо замовити кейтеринг.
Пепе.
- Не зви мене так. - Ану випий, Зо-Зо.
Пий!
- Розповідай усе про палац. - Тобі вдалося зберегти сукні?
Ні, їх взяли напрокат.
Слухайте, надворі птахи літали по колу...
- Ти встигла стулити рота. - Як тобі пташине лайно?
Природно боятися птахів після всього, що ти пережила.
Земля здригалася, а потім усі ці невеличкі тріщини...
Пам'ятаєте, як вона брехала про витік газу,
щоби вшитися з іспиту? «Ви теж це відчуваєте?»
Прошу, послухайте!
Чи брехню про неї та Джонатана Тейлора Томаса.
Або пожежну сирену через паління, а вона каже сестрі Бікі...
Довбана земля розколюється на частини і фонтанує звідусіль!
І я не божевільна, це просто поганий монтаж.
- Зоі... - З тобою все гаразд?
Слухай, ти багато пережила.
Чому б тобі не перепочити хвилинку? Піди вмийся.
Так. Добре.
Добре. Іди.
Боже, який буде сиквел.
Та що з тобою не так? Прибери телефон. Їй зле.
Ніби ти не була такою в школі.
Я була сучкою в школі. Але комусь вдалося подорослішати.
Бачиш? Казала тобі, що вона змінилася.
Усе добре. Це була просто дивна погода в тата у дворі,
а тут нічого не відбувається.
Ані розломів, ані водних вибухів. Скрізь усе добре.
І їхня правда. Ти багато пережила.
І, так, ти схильна перебільшувати. І ти справді драматизуєш.
Навіть якщо ти насправді зустрічалася з Джеєм Т. Т., річ не в цьому.
Річ у тому, що все буде добре, і ти вийдеш звідси,
і станеш нормальною, і будеш веселитися.
І припиниш розмовляти із собою у дзеркалі.
Чоло пітніє, це неможливо. Не можу терпіти.
- Це через капелюхи. - Капелюхи?
Це все дурні капелюхи-свербуни.
- Привіт! - Привіт.
Привіт.
Зоі, у тебе все гаразд?
- Ти просто... Здається... - В біса скажена?
Так, я знаю.
Думаю, це все через шість місяців поза соціумом, розумієш?
У мене трохи дивне почуття гумору.
Добре.
Рада, що ти в нормі. Я піду.
Амеліє, зачекай.
Привіт. Ти як?
Як ти взагалі почувалася
кожну хвилину кожного дня останніх десяти років?
Насправді, мало про що можна розказати...
Ми з Денні отримали ферму від моїх батьків, і досі на місці,
вирощуємо арахіс.
Денні? Той самий Денні?
Круто.
Я не закінчила юридичну освіту онлайн.
Це чудово.
Прозвучало трохи депресивно.
Ну, рада, що ти в нормі. Я справді...
Насправді ти не можеш піти звідси.
Тому що...
Хочу, щоб ти понюхала моє чоло.
Я серйозно. Вони всі там мене обсирають,
а мені так стає краще, тож давай.
- Я не нюхатиму твоє чоло. - Нюхай. Дуже потрібно.
- Зоі. - Благаю.
- Це якась дивина. - Мені так краще.
- Ні. - Давай.
Нюхай.
Ти, бляха, це зробила!
Матінко божа, Зоі! Це ти мене змусила. Ах ти...
Прошу, залишся тут.
Бо мені не потрібні всі ці подробиці твого життя, розумієш?
Потім ти повернешся на свою ферму,
до реального життя, коли захочеш,
але зараз, будь ласка, просто залишся і випий зі мною.
Минуло мільйон років.
Один коктейль.
- Чудово. - Потім я піду.
Добре, але це я поки що залишу.
А Теґан і Меґан ще тут?
В альтанці пальчикової насолоди.
Фантастика. Тож, скоро побачимося, чортова збоченко.
Ти скачеш на єдинорогові, який пісяє на рожеву хмаринку.
О, дідько, дивись-но, а ось і сама милостива фіналістка.
Ти ніби зникла безвісти.
Теґан.
Меґан.
Пам'ятаєш таку кралю Лору Каннінгем?
- Ні, а що? - Вона померла, подруго.
Дивись, тут невеличка сумна табличка.
НА СВІТЛУ ПАМ'ЯТЬ ПРО ЛОРУ КАННІНГЕМ
Деякі сучки одружуються, деякі народжують малюків,
а ця дівка отримує дівочі пліви на свою меморіальну дошку
під час кожної вечірки.
Спочивай з миром.
Сумно.
- У тебе є щось міцніше? - Круто.
Хочеш швидше вбитися, подруго?
Так. Набагато швидше.
Так швидко, щоб забути, як я погано обираю собі прикид, добре?
Платити не потрібно. Твій виступ на «Другій половинці» — то був шик.
- Так мочити наживо. - Це було життєво.
До ваших послуг.
Дякую.
А тут усе спокійно?
Довбаний люкс. Чудове місце, щоб уникнути осуду цих сук.
Чудово.
Лоро Каннінгем, заповідаю цей косяк твоїм вустам.
Пих-пих.
- Краще? - Десять довбаних років, сучки!
Ні, я б не назвала себе героїнею, але якщо ви бажаєте, хай буде.
Не петраю, як називатися найкращою подругою і відписатися від цуцика.
Друге дихання, а от і я.
Боже мій, та...
Але це більше ніж...
Типу, бути лікарем — це не робота,
розумієш? Це скоріше покликання.
Сенді, тут черга.
- Вгамуйся, Пепе Ле Кака. - Не зви мене так.
Не обсирайся в таборі для дев'ятикласниць, і ми не будемо.
Але її не було там у дев'ятому.
КАТОЛИЦЬКИЙ ЖІНОЧИЙ КОЛЕДЖ РИДЖ ХАЙТС ПОЧЕСНІ ШКІЛЬНІ СТАРОСТИ
2007 ЖЕНЕВ'ЄВ ТУКЕ - АМЕЛІЯ
Ніби ти і не йшла, моя улюблена старосто.
Щодо цього...
Круті у фотобудці. Зачекайте на мене, подружки.
З ПОВЕРНЕННЯМ ВИПУСК 07
Чому білим жінкам завжди треба займатися таким лайном?
Слухай, Зоі.
Можна мої ключі? Мені треба... Треба йти.
Не можна йти. Це ж танець.
Я його не знаю. Мене тут не було.
Та пусте. Ми тебе навчимо. Це легко.
Не всі з нас готові виставляти себе на посміховисько заради розваги.
Маю бути вдячною, що цього разу ти кажеш бувай,
замість того, щоби просто зникнути?
Можна мої ключі, Зоі?
Знаєш, як воно, Амеліє?
Батьки з'ясовують стосунки, і тут ще й ти мене кидаєш?
Не знаю, чого я від тебе чекала.
О, так, круто. Просто тікай. Бо ти так завжди робиш. Бувай.
Якого біса?
У нас... Проблема в альтанці для пальчикової насолоди.
Просто перевіряю. Ви теж це бачите?
Тому що або тут скрізь вода, або цей ТГК мене просто виніс,
доперли?
О боже, бляха-муха!
Дівчата, дівчата.
Леді з Ридж Хайтс! Зберігаймо спокій! Це лише повінь.
Пепе, та ми ж на верхівці довбаної гори.
- Не думаю, що ми так від'їхали. - Ні, це жарт, чуєш?
От лайно!
Ні. Що ти робиш?
Комусь треба їм допомогти. Вони зовсім в дим.
Там у воді можуть бути хвороби та інший непотріб.
З медичного погляду це ж погана ідея, Рене?
Так. З медичного погляду, не роби цього.
- Усе добре. - Зоі.
Чекай, Сас.
Так, дякую.
Йдіть. Сюди.
Я занадто молода та вродлива...
Не кидайте нас, мені лячно!
Я тільки-но перднула.
Мабуть, нам не можна у воду.
- У мене ідея. - Меллі трахалася там відразу після мене.
Це фуксія, а не лосось.
Замовкни, Сенді.
Леді! Досить!
Як колишня шкільна староста, скажу, що найкраще
залишити їх там, доки вода не зійде.
Чекай, Пепе, ти ж була тимчасовою старостою.
Не називай мене так.
Ти щось скажеш? Це прізвисько так і прилипло до мене.
Так. Не називай так її.
Добре. Я не можу знайти довбану сумку, і ніхто мені не допомагає.
- Та це ж не найголовніше. - Це зараз дуже важливо.
У мене ідея.
А якщо ми зв'яжемо всі кульки разом
і поставимо складний стіл поверх якогось плавучого пристрою?
Вибач. Ти хто?
Лора Каннінгем.
Чекай, хіба ти не вмерла?
Ні-ні.
Так. Ми встановили тобі пам'ятну табличку в альтанці.
Як мило.
Але я не мертва.
Ви не здогадалися, коли не побачили похорону?
Тобто ніхто з вас туди не прийшов.
- От лайно, вибач, Кейтлін. - Я Лора.
М'ячі для нетболу більш плавучі,
тож ходімо в підсобку й заберемо всі м'ячі.
І знайдемо мою сумку. Це «Д'Аміре». Я...
- Зоі... - М'ячі для нетболу! Руш!
- Я не можу. - Так, можеш.
Просто зсунь свою товсту дупу трохи нижче, як я.
Йди до біса, Теґан. Не в усіх такі ж чоловічі руки.
Сама йди. Лишайся там.
- Вір у себе! - Тільки не панікуй!
Дихай повільніше. Це допоможе.
- Зоі. - Просто почни злазити, Меґан.
Зоі, ти щось казала про тріщини й гуркіт?
А що як там дельфіни-людожери?
- Що? - Я...
Про що ти тоді казала, типу, земля фонтанувала?
Тюлень вже відплив звідти.
Поговоримо пізніше. Я зайнята.
Та не тюлень, дельфін-людожер!
- Про що вона патякає? - Тепер я не знаю.
Зоі.
Ті, що зі свинячими рилами.
І вони такі: «Як справи?»
- Зоі, про що це було? - Замовкни.
- Дюгони! - Дюгони!
Дюгони! Справді, довбані дюгони!
- Зоі, будь ласка. Що там витікало? - Та боже ж мій. Ну добре.
Так, усе це довбане лайно почало рухатися,
і ці тріщини розкрилися, і вся ця вода почала фонтанувати, ясно?
Ти знала, що сталася повінь, і нічого не сказала?
Що? Я казала. Намагалася сказати вам.
Ніхто не слухав. Ніби я божевільна.
Просто злазь, як Теґан!
- Ні, ти просто напилася. - Ти можеш.
Бляха, та стрибай!
Усе йде добре.
Усе справді йде добре.
- Готові? - Човен із сітки.
Човен із сітки.
- Уперед. - Сітка.
Амеліє, у чому річ?
Вона знала.
Вона знала, що повінь, а точніше, фонтани,
якщо використати словник Зоі.
Я знала, що відбувається дивне лайно. Я вам про це казала.
Я не знала, що до нас вирушив ковчег Ноя.
Ти знала?
- Ти знала? - І все одно просто напилася.
- Стривайте. - Боже мій, Америка.
Хтось знає, що відбувається в Америці?
Не можу без Констебля! Де сумка?
- Це... - «Д'Аміре».
Господи, та ми знаємо.
Заради бога, та потрібно було верещати на все горло.
Ти винна 40 баксів за пігулку.
Ти не отримаєш халяву, коли знаєш про лайно й не кажеш.
Та я казала про лайно!
Що? Ага. Ну, звісно.
Я розуміла, що щось відбувається, але
чи не на краще, що ми всі тут, а не там?
Не буду наполягати, але це найкраще з того, що могло з нами статися.
Я, типу, врятувала наші життя.
Той хлоп «Другої половинки» мав рацію.
Ти просто жадібна до уваги та слави сучка.
Чудово, що ти анітрохи не змінилася.
Я не змінилася?
Непогано, Сенді.
Я з вами, сучками, лише один вечір,
а вже в курсі, що Женев'єв й далі всіх бісить.
Саскія — така ж сучка.
Тепер вона просто ховається за рекламою.
Рене й досі потребує схвалення інших. Фібі — трудоголік.
Теґан і Меґан сидять на наркоті.
Лоро, а ти взагалі хто?
Сенді, що ти тут взагалі робиш?
Ти прийшла до школи на один рік і всіх постійно ображала.
Чого ти приперлася?
А ти...
Ти суцільне розчарування.
Ти мала стати видатною.
А ти селянка, на фермі вирощуєш арахіс і живеш у якійсь дірі
зі своїм гівняним шкільним коханим.
Чесно, якщо я не побачу вас ще десять років,
мене це, бляха, влаштує.
Дідько.
Затягуй!
Мілс.
Що?
О, мало не забула.
Та що ж за лайно!
Випуск ‘07
Переклад субтитрів: Дмитро Авраменко
Творчий керівник Яна Ануфрієва