Крикет? Ставай.
Продължава борбата с покачването на градусите.
Скоро няма да има връщане назад, затова мисията ви е много важна.
Добро утро. - Добро да е.
Привет, Крикет.
Работете по екосистемата тук. Земята разчита на вас.
Вие сте спасението. Спрете покачването на градусите. Край.
Защо хората дружно не спрат затоплянето? - Не е лесно.
Много места още зависят от нефта, а горенето му е вредно.
Тук имаме напредък. Садим растения в почвата, скоро ще намерим вода.
Колкото по-скоро успеем, по-скоро ще се върнем.
Обичам ви, но минаха две Коледи, домъчня ми за Хелоуин.
На мен - за уханието на есен.
И на мен.
Вълнувате ли се?
За кое?
За първите ни гости.
Снощи говорих с родителите на Кейси. Ще са тук в 18 ч. утре.
Знаете ли какво е единственият ти приятел да е холограма?
Имам нужда от истински поздрав с ръце.
Може би трябва да направим бисквити с шоколад като онези у дома.
Провизии ще има след девет месеца. Ще хабим ли шоколада за бисквити?
Да. - Да вървим.
Стартира обработка на сметта.
Ако изхабим всичкия си шоколад, няма да имаме за други неща.
А десертчета с фурми?
Мамо, не съм яла бисквити от девет месеца. Не бъркай грижата за климата с глупостта.
Опазването му е важно. - Също и шоколадът.
Привет. Бас държа, че искаш бисквита.
Заслужава една. Помага на пчелите.
Дроновете помагат, но ни трябват пчели. - За опрашването.
Без него изчезва 1/3 от храната на Земята.
И най-малкото нещо оказва голямо въздействие.
Понякога ми се иска хората да видят какво правим.
Един ден ще видят. Представи си цели семейства в модули като нашия.
Спасителна лодка, която е една и съща всеки ден.
Но не утре.
Не утре.
Ще се радвам да видя хора. - Как ще си облечена?
Така.
Не ти харесва? Ще ми избереш ли нещо?
Определено.
Къщата е заредена. - Кислород?
Проверка.
Добра атмосфера. - Ще управляваш ли?
Да, изготвих си полетния план.
Максимална височина - 300 метра. Чакам разрешение.
Давам. - Излитане.
Соларните панели са чисти.
Модулът е здрав.
Здрасти.
Комуникационната кула работи.
Кацане.
Браво, Маверик.
Кой?
Успех в училище. Обичаме те.
До звездите и обратно.
Разхерметизиране.
Внимание, вратите се отварят.
Добро утро, Дигби.
Искам чийзбургер с картофи.
Оправи си леглото.
Продължаваме нататък. Торо играе на криеница със...
Гмуркач.
Някой знае ли? Не е сова, а...
Да? - Гмуркач.
Не ни чуват. Това е запис.
Знам, Кейси. Навик. - И така.
Той напуска града и се установява в колиба в гората.
Живее с катериците, пъдпъдъците и мравките в Уолдън.
Поне има мравки. - И езеро.
И природа.
Бих убил за мравки тук. Дори паяк, а аз мразя паяците.
Чакай.
ЩЕ ХОДИШ ЛИ У ЕЙЛИШ?
Пак ще пропусна купона у Ейлиш.
Пусни записа. Следят часовете ни, Крик.
Да.
Готова ли си за свития ми баща и свръхенергичната ми майка?
Да. Носи бейзболната ръкавица, ролерите и синтезатора да запишем песен за шоуто.
Татко каза, че времето ще е ограничено заради кислорода.
Да, но ще се забавляваме четири часа. Ще е супер.
Зимата е на път.
Нашият приятел Торо се сдобива с хижа в гората, която го пази от студа.
Днес направихме пробив.
Открихте червеева дупка?
На път сме да открием вода под повърхността на Марс.
Сондата е на 1 км дълбочина. Ако там има езеро, това променя всичко.
Градивният блок за човечеството.
Микроорганизми, море - част от рецептата за обитаема планета.
Как беше в училище?
Добре.
А песента, която репетирахте с Кейси? - Ще я запишем, когато той дойде утре.
Искате ли публика? - Не.
Стига де. - Крикет.
Предупреждение.
Метеоходът наблюдава буря. Слаба, категория А. Идва след 14 часа.
Ще отложим гостуването на Кейси и семейството му, докато тя не отмине.
Ще видим как е къщата и ще ги поканим друг път.
Кога?
Зависи от много фактори. - Кога?
Три седмици. Или две.
Исках само няколко часа с приятел. Много ли е?
На друга планета сме и климатът ни се бърка в живота?
Сериозно ли?
Съжаляваме. - Наистина.
Да, и аз.
Вината не е тяхна.
Правим това от месеци. Какво са още две седмици?
Хората винаги смятат, че някой друг се занимава с климатичните промени.
Ние сме този някой.
Понякога не го искам.
Разбирам те.
Пропускаме шоуто за таланти след два дни. - Можем да я запишем поотделно.
Искам Земята да беше добре.
Не е късно. - Може би.
Поиграх си с куплетите. Искаш ли да чуеш?
Давай.
На самотна планета като холограми ние сме само танцуваща светлина.
Оттам, където стоиш, можеш да хванеш ръката ми.
Улови ръката ми и ще претичаме през небето
като ехо, не ме пускай.
Сто милиона мили
по-ярки от усмивка.
След малко ще пристигна.
И ще гледаме суперлуната, само аз и ти.
Ще светим на нейния блясък.
Почакай, блестим като злато.
Синко, идваш ли? - Ей сега.
Трябва да играя шах с татко.
Не забравяй да кажеш "лека нощ". - Няма.
Лека нощ.
Благодаря за помощта. - Няма защо.
Ще обезопасим сондажа преди бурята.
Добре ли си?
Разбира се.
Не забравяй... - Ще оправя леглото.
Сандвичът изглежда вкусен.
Симулацията на столовата цели да не се чувстваме изолирани,
но така още повече ми липсва домът.
Ще те развеселя с един виц. Чуй.
Защо извънземните не са ни посетили?
Чели са отзивите. Имаме една звезда.
Първо, "чуй"?
Второ, на 13 години си, а знаеш само тъпи вицове?
Но се засмя. - На теб, не на вица.
Но мерси, че опита.
Как може да си оптимист?
Това е избор.
Може ли да попитам нещо? - Давай.
Мразиш ли родителите си понякога?
Постоянно. - Кейси.
Извинявай.
Мразиш ли ги, задето ни доведоха тук?
Сякаш им тежа. - Или съм говорещо растение.
Разбирам какво правим.
Задачата ни е важна, но ми липсват свежият въздух и тичането.
Приятелите.
Имаш мен.
Знам. Просто ми липсва домът. Това е.
Виж, и аз не искам да съм тук.
Но какво можем да направим? - Знам, съжалявам.
Знаеш ли какво мисля? Да извлечем най-хубавото от ситуацията.
Май си прав.
Имам идея за втората част на припева. После записваме.
И ще гледаме суперлуната.
Само аз и ти.
Ще светим на нейния блясък.
Почакай, блестим като злато.
Ще следваме Млечния път,
звездите ще играят с нас,
улавяйки светлината на новия ден,
така че почакай, почти сме у дома.
Запей от втория куплет.
Едно, две, три, четири.
В съзвездията ще начертаем карта на всичките си най-щури мечти.
Не е много ясна, но в безоблачна нощ можеш да видиш
намерения, изгубени връзки.
Носим се във въздуха
и се чувстваме толкова живи. Да, ще полетим.
И ще гледаме суперлуната само аз и ти.
Ще светим на нейния блясък. Почакай, блестим като злато.
Ще следваме Млечния път.
Звездите ще играят с нас. - Кейси?
Почакай, почти сме у дома.
Кейси!
Кейси?
О, не.
Крикет, категория Г е.
Готови за бурята. Сега!
Пусни капаците. - Да.
Резервният генератор работи. Шлюзовете. - Затварям.
Затваряне.
Затворени са.
Защо метеоходът не ни предупреди? - Сигурно е бил ударен.
Вода, панели, екосистема - в зелено са. - Модулът е запечатан.
Опасно приближаване.
Готови за удар.
Готови.
ВРЪЗКАТА Е ИЗГУБЕНА
Няма връзка със Земята.
НЯМА СИГНАЛ
Не.
У Кейси няма ток. Да помогнем.
Чакай. Няма кислород. - Дронът е цял.
Може ли да идем при тях?
Вратата на марсохода заяде и изтича кислород.
И водата спря. Не знаем какво му е на марсохода.
Трябва ни вода и да рестартираме машината за въздух.
Без ресурси сме в беда.
Първо трябва да спасим себе си.
Сега трябва да пуснем водата.
Първо да оправим щетите и после ще мислим за Кейси.
Панелът е отвън. А вратите не се отварят.
А ако стигнем до панела по този тунел и насочим водата по другия канал?
Тунелът е тесен.
Аз ще вляза. Като мишка.
По дяволите. - Крикет.
Да я изкараме. - Чакай.
Добре съм.
ПАНЕЛ ЗА ДОСТЪП
Възстановен поток.
Стабилен напор.
Още няма сигнал от Земята.
Изтичането на кислород? - Запечатахме шлюза. Овладяно е.
Ако цветята умрат?
Ще е катастрофално за работата ни, но ние ще сме добре.
Ще ги засадим отново.
Ще ни доставят нови. Ще изградим нова екосистема.
У дома не е така лесно. - Няма друга Земя, от която да поръчаме.
А Кейси?
Сигурна съм, че следват протокола.
Може ли да се свържем с тях?
Комуникациите са извън строя. - И се стъмва.
Трябва да намалим консумацията на ток.
Утре, буболече.
Лека нощ.
Привет. - Той не върна сигнал.
Винаги го прави.
Кейси може би разказва вицове и играе шах с баща си на светлината на фенерче.
Днес не овладяхме положението. Обещавам, че утре ще действаме.
Обичам те, мамо.
До звездите и обратно ли? - Да.
Намерих дупката и я затворих. Цветята са добре, дроновете опрашват.
Не можем да идем до другия модул. Съжалявам.
Отворих вътрешната врата, но с марсохода не може.
Не се вижда на камерата. Бурята го е изместила. Няма излизане.
Тревога. - В другия модул изтича кислород.
Критично ли е? - Още не.
А дронът? - Какво за него?
Не може ли поне да видим как са?
Единственият ни дрон е. Нямаме друг.
Трябва да проверим сондажа. - По-късно. Безпокоя се за кислорода им.
Ще се заема.
Мамо, мога и аз.
Само напред е.
Крикет... - Той ми е приятел.
Излитане.
Браво, буболече.
Почти си там.
Гледай хоризонта.
Тревога. Нарушена връзка с дрона.
Дронът е офлайн.
Не!
Нямаме резервен план за дрона, Амале. Край с него.
Това беше глупаво. Съжалявам.
Заради повредения шлюз няма мърдане. Без дрона сме слепи.
Повече не можем да рискуваме. - Трябва да мислим за нас.
Не е това целта.
По време на експеримента ме учехте, че сме на Марс, за да помогнем на хората.
Да създадем спасителна лодка.
И най-малкото действие е важно, нали?
Да. - Така е.
В момента там има хора.
Кейси не ни връща сигнал. Ами ако нямат кислород?
Трябва да видим как са.
Крикет.
Няма дори да се опитаме ли?
Ако ние бяхме на тяхно място? Или аз? Нямаше ли да искате да ни спасят?
Буболече, марсоходът е повреден.
Въздушният ни шлюз е извън строя.
Как предлагаш да помогнем? - Ще идем пеша.
Автономният кислороден запас ни дава малко над шест часа да стигнем.
Ще ни стигне, но само за едната посока.
Ако отворим главния шлюз, ще изтече въздухът.
Ако не успеем да го затворим, няма връщане назад.
Мамо, ще се справиш.
Ще се справим, сигурна съм.
Разхерметизация.
Майки?
Сигурно се шегувате.
Не сме били никъде?
Знаехте ли?
Не! Разбира се, че не.
Крикет.
Какво става?
Добре си. Разстроен ли си? Май съм разстроена, не съм сигурна.
Изпитвам куп емоции.
Бясна съм, но се радвам.
Радвам се да те видя. - А аз - че си добре.
Къде са вашите? - На съвещание. И ние научихме сега.
Карах марсохода 14 месеца.
Беше симулатор. Видеоигра с хидравлика.
С експеримента искахме да се уверим, че семейство ще оцелее на Марс
и дружно ще решава проблемите.
Мисля, че разбираме.
Още не мога да го осмисля.
Показахте находчивост, екипна работа и грижа за човешкия живот.
Пълни отличници сте.
Точно такова семейство ни трябва за колонизирането на Марс.
А ако е излишно да ходим?
Марс не е спасението, а урокът.
Бяхме въглеродно неутрални и с нулев отпадък 14 месеца.
Единствената саможертва беше самотата.
Защо ни е Марс, за да живеем екосъобразно?
Ако можем да правим тези неща на Земята, печелим.
Можем да спасим Земята и без Марс.
Крикет Джун, това, което направи последните 24 часа, е урок за всички нас.
Родена си за лидер.
Аз ли?
Да, ти.
Работи тук. Ще задвижим програмата за колонизиране на Марс.
Дано да е излишна.
Само още нещо, преди да започнем.
Колко е часът? - 15 ч.
Има време.
Кейси, носиш ли синтезатора?
Да.
Ще полетим и ще гледаме суперлуната.
Само аз и ти. Ще светим на нейния блясък.
Почакай, блестим като злато.
Ще следваме Млечния път.
Звездите ще играят с нас, улавяйки светлината на новия ден.
Така че почакай, почти сме у дома.
Суперлуната.
Почакай, почти сме у дома.
Превод на субтитрите Катина Николова