Cricket? Opp og stå.
Vi har dessverre ikke klart å redusere temperaturøkningen.
Vi er snart ved vippepunktet, så oppdraget er derfor viktig.
- God morgen. - God morgen.
Hei, Cricket.
Dere må skape et økosystem her. Jorden trenger dere.
Dere er en livbåt for menneskeheten. Ikke mer enn 1,5! Over og ut.
- Alle må stoppe global oppvarming. - Det er ikke så enkelt.
Mange er avhengig av olje. Det er den som skader jorden.
Men vi har kommet langt her. Vi har planter. Vi finner snart vann.
Når vi har gjort det, kan vi dra og besøke jorden.
Glad i dere,
men det har gått to juler og en halloween. Jeg savner det.
- Jeg savner løvet og lukten av høst. - Jeg også.
Gleder dere dere?
Til hva?
Gjestene. Vårt første besøk.
Jeg snakket med Caseys foreldre i går. De er her kl. 18.
Vet dere hvordan det er å få sin ene venn på rommet som et hologram?
Jeg kunne trenge en high five. En ekte high five.
Kanskje vi skal lage kjeks med sjokoladebiter, som vi gjorde hjemme.
Neste leveranse er om ni måneder. Skal vi bruke all sjokoladen?
- Ja. - Sett i gang.
Avfallshåndtering.
SØPPELPROSESSOR
Hvis vi bruker all sjokoladen, blir det ikke noe igjen.
Hva med daddelbitene?
Jeg har ikke spist kaker på ni måneder.
- Det er å trekke bevaring langt. - Bevaring er viktig.
Sjokolade også.
Hei, sann. Du vil nok ha en kjeks.
Han stoppet jo kollapsen av biene.
- Dronene er midlertidige. Vi trenger bier. - Ellers har vi ingen pollinering.
Og dermed forsvinner en tredel av jordens mat.
Selv små ting kan påvirke miljøet.
- Skulle ønske folk så hva vi gjorde her. - Det vil de en dag.
Tenk deg flere familier som bor som vi gjør.
En livbåt som er akkurat den samme hver eneste dag.
- Men ikke i morgen. - Ikke i morgen.
- Det blir fint å se folk. - Hva skal du ha på deg?
Det her.
- Ikke? Kan du velge noe for meg? - Absolutt.
- Huset er fulladet. - Oksygen?
Systemsjekk.
- Atmosfæren er bra. - Tar du over?
Har reiseplanen og er klar.
Maks høyde 300 meter. Ber om tillatelse til utskyting.
- Godkjent. -Oppskyting.
Ingen sand på solcellepanelene.
Hab-struktur er bra.
Hei, mamma.
Kommunikasjon operativ.
-Landet. - Bra jobbet, Maverick.
Hvem?
- Ha det fint. Glad i deg. - Til stjernene og tilbake.
Trykk reduseres.
Pass på. Dørene åpnes.
God morgen, Digby.
Hent en burger og pommes frites.
Greit. Re opp sengen.
Vi fortsetter der vi slapp. Hvem leker Thoreau gjemsel med?
En tutende lom.
Noen? Ikke en ugle, men…
- Ja? - En tutende lom.
De hører oss ikke. Det er opptak.
- Jeg vet det, Casey. Gammel vane. - Ja.
Han forlater byen, får seg en hytte i skogen
og bor sammen med ekorn, rapphøner og maur i Walden.
- Han har maur. - Og en dam.
Og natur.
Skulle gjerne sett maur. Eller en edderkopp, som jeg hater.
Vent.
SKAL DU I BURSDAGEN TIL AELISH?
Jeg går glipp av Aelishs bursdag.
Slå av pause. De følger med oss.
Nettopp.
Er du klar for min keitete far og entusiastiske mor?
Ja. Ta med baseballhansken, rulleskøyter og sequenceren.
- Vi må ta opp sangen til konkurransen. - Vi har liten tid.
- Må ikke bruke opp oksygenet. - Men vi kan ha mye moro på fire timer.
Vinteren nærmer seg.
Thoreau får seg en gammel hytte i skogen som beskytter ham mot været.
- Vi hadde et gjennombrudd. - Fant dere et ormehull til jorden?
Vi kan snart bekrefte at det er vann på Mars.
Sonden var en kilometer dypt. Finner vi vann under bakken, endres alt.
Byggesteinen menneskene trenger.
Mikroorganismer, en innsjø på Mars, det gir en planet vi kan leve på.
Hvordan var skolen?
- Bra. - Hva med sangen du og Casey jobbet med?
Vi skal ta den opp når han kommer.
- Vil dere ha publikum? - Nei.
- Vær så snill. - Cricket.
Værvarsel.
Roveren følger en storm. Kategori A. Er her om 14 timer.
Vi må utsette Caseys besøk til sandstormen er over.
Etterpå får vi finne en ny dato.
Hvor lenge?
- Det kommer an på flere ting. - Hvor lenge?
Tre uker? To?
Jeg ville ha noen timer med en venn. Er det for mye å forlange?
Vi er på en annen planet, og været her skaper problemer.
- Seriøst? - Vi er så lei for det, Cricket.
Jeg også.
Det er ikke deres skyld, ikke sant?
Vi har gjort det i mange måneder. Vi klarer to uker til.
Du vet hvordan folk antar at noen gjør noe med klimaendringer?
Vi er "noen". Men av og til vil jeg ikke være det.
- Jeg forstår. - Vi går glipp av talentkonkurransen.
- Vi kan ta opp sangen hver for oss. - Folk skulle tatt vare på jorden.
- Det er ikke for sent. - Kanskje.
Jeg har lekt med verset. Vil du høre?
Ja, spill.
På en enslig planet Som hologrammer danser vi i lyset
Fra der du står Kan du ta min hånd
Ta min hånd Så løper vi over himmelen
Som ekkoer, gir aldri slipp
Hundre millioner mil
Lyser vi opp med et smil
Jeg kommer snart
På supermånen vi stirrer Det er kun vi to som svirrer
Og i gløden skinner vi to
Se der, gylne som vi er
-Kommer du? - Straks.
Jeg må spille sjakk med pappa. Hevnoppgjør.
- Ikke glem å si god natt. - Nei.
VÅTSERVIETT-RASJON
God natt, venn.
- Takk for hjelpen. - Helt i orden.
Vi må sikre stedet vi graver før stormen.
Går det bra?
Selvfølgelig.
- Ikke glem… -Å re sengen. Nei, da.
Ostesmørbrødene ser gode ut.
Vi skal liksom unngå å føle oss så isolert ved å være her i lunsjen,
men jo mer det føles som hjemme, desto mer savner jeg det.
Jeg har en vits for å muntre deg opp. Sjekk den.
Hvorfor har ingen romvesen besøkt oss?
De har lest anmeldelsene. Én stjerne.
"Sjekk den"?
Hvordan kan du være 13 år og bare kunne pappavitser?
- Du lo. - Jeg ler av deg, ikke med deg.
Takk for at du prøver.
- Du er så optimistisk bestandig. - Det er vel et valg.
- Får jeg spørre deg om noe? - Ja.
Klandrer du foreldrene dine av og til?
- Hele tiden. - Casey.
Beklager.
Synes du det var dumt at de tok oss med hit?
- Jeg føler meg som bagasje. - En snakkende plante.
Jeg forstår hva vi gjør.
Det er viktig, men jeg savner frisk luft og å kunne løpe.
Jeg savner venner.
Jeg er en venn.
Ja. Jeg savner hjemme. Det er alt.
Jeg vil heller ikke være her.
Men hva kan vi gjøre?
Ikke sant? Beklager.
Vi får bare akseptere det og gjøre det beste ut av det.
Du har rett.
Tror jeg har fikset andre del av refrenget, så tar vi den opp.
På supermånen stirrer vi
Er bare du og jeg i harmoni
Og i gløden skinner vi to
Se der, gylne som vi er
Vi følger Melkeveien dit
Leker med stjerner som flyr hit og dit
Gløder av en ny dag som kommer hit
Hold fast, vi er nesten hjemme
Fortsett etter andre vers.
En, to, tre, fire.
I stjernebildet
Tegner vi et kart Over hele gildet
Det er uklart, men på en klar natt Kan du nesten se
Hensikter, tapte forbindelser
Vi flyter forbi
Føler oss så levende Ja, vi vil fly i symmetri
På supermånen stirrer vi Det er bare du og jeg i harmoni
Og i gløden skinner vi to Se der, gylne som vi er
Vi følger Melkeveien dit
-Leker med stjerner som flyr - Casey?
Hold fast, vi er nesten hjemme
Casey!
Casey?
Å nei.
-Det er kategori D. -Forbered sammenstøt. Nå!
- Vindusskjold opp. - Ok.
- Generator på. Steng luftslusene. - Stenges.
Luftsluser stenges.
Stengt.
- Hvorfor advarte ikke roveren oss? - Må ha blitt slått ut først.
- Vann, solcelle, øko, alt grønt. - Hab-en er forseglet.
Nær forestående.
Forbered sammenstøt.
KONTROLLSENTER
FORBINDELSE BRUTT
Ingen forbindelse til jorden.
INGEN SIGNAL
Nei.
Det er mørkt hos Casey. Vi må hjelpe dem.
- Bekrefter oksygennivå. - Dronen er ok.
Kan vi kjøre dit og sjekke?
Døren til roveren sitter fast, og vi har en oksygenlekkasje.
Vi vet ikke om roveren kan brukes.
Vi må få i gang vannet og starte maskinen som gir oss luft.
- Uten det, får vi problemer. - Vi må passe på oss selv først.
Først må vi se til vannsystemet.
Vi får situasjonen under kontroll, og så ser vi til Casey.
Tilgangsluken er ute. Vi kommer oss ikke ut.
Hva om vi går gjennom tunnelen og sender vannet den andre veien?
Den er ikke stor nok.
Jeg kan gjøre det. Som en mus.
- Fillern. - Vi bør få henne ut.
Det går bra.
Ok.
TILGANGSLUKE
Vannstrøm starter.
Vanntrykket stabiliseres.
Ingen kontakt med jorden.
- Og oksygenlekkasjen? - Vi har forseglet hagen.
Hva om plantene dør?
Det vil være en katastrofe for arbeidet, men vi vil klare oss.
Vi må bare plante på nytt.
Bestille nye planter til neste forsyning. Starte igjen.
- Så enkelt er det ikke hjemme. - Vi kan ikke bestille fra en annen planet.
Og Casey?
De følger nok også protokollen.
- Kan vi kontakte dem? - Utstyret virker ikke.
Vi mister sollys, så vi må spare på hver kilowatt.
I morgen, vennen.
God natt, venn.
Hei.
Han signaliserte ikke.
Det gjør han alltid.
Casey forteller nok vitser og spiller sjakk med faren.
Dagen i dag forsvant. Vi prøver igjen i morgen. Jeg lover.
Glad i deg.
- Til stjernene og tilbake? - Ja.
Jeg fikset lekkasjen.
- Plantene er ok. Dronene pollinerer. - Vi kan ikke kjøre til den andre Hab-en.
Den indre døren er ok, men roveren kan ikke brukes.
Jeg ser den ikke på kameraet. Vinden må ha blåst den. Vi er låst inne.
Oksygenlekkasje.
Den andre Hab-en viser flere oksygenlekkasjer. Ikke kritisk ennå.
- Og dronen? - Hva mener du?
Kan vi iallfall se om de har det ok?
Det er vår eneste drone. Vi har ingen reserve.
- Vi må sjekke graveplassen. - Senere.
Jeg er bekymret for dem.
Jeg fikser det.
Jeg kan gjøre det.
Det er rett dit.
- Cricket… - Han er min beste venn.
Utskyting.
Bra jobbet, vennen.
Nesten framme. Pass horisonten.
Overføring til dronen står i fare.
Kritisk. Ingen forbindelse til dronen.
Nei!
Vi har ingen plan B for den, Amahle. Den er borte.
Det var dumt. Beklager.
Skaden på luftslusen gjør at vi sitter fast, og nå ser vi ingenting.
- Vi kan ikke ta flere sjanser. - Vi må fokusere på oss selv.
Det handler ikke om det.
Hele tiden vi har vært her har dere sagt at vi er her for å hjelpe menneskeheten.
For å skape en livbåt for å redde liv. Enhver handling kan gjøre en forskjell.
- Ja. - Selvfølgelig.
Det er mennesker der borte, akkurat nå.
Casey ga meg ikke noe signal. Hva om de ikke har oksygen?
Kanskje de trenger hjelp.
- Cricket. - Skal vi ikke engang prøve?
Hva om det var oss? Meg? Skulle de ikke redde oss?
Roveren er ødelagt. Vi er låst inne med en ødelagt luftsluse.
- Hva kan vi gjøre? - Vi kan gå.
Oksygentankene vil gi oss seks og en halv time til å gå dit.
Det holder, men bare én vei.
Om vi får åpnet luftslusen, mister vi all luften i Hab.
Hvis vi ikke kan lukke den, er det over.
Du klarer det, mamma. Vi klarer det. Det vet jeg.
Trykket reduseres.
Mammaer?
Tuller du med meg?
Dro vi aldri?
- Visste dere det? - Nei!
Selvfølgelig ikke.
Cricket.
Hva er det som skjer?
Går det bra? Er du lei deg? Jeg mener… Jeg er lei meg, men vet ikke…
Tror jeg føler alle følelser nå. Jeg er sint, men glad.
- Fint å se deg. - Så fint at du har det bra.
- Hvor er foreldrene dine? - De får også vite hva som har skjedd.
Jeg kjørte roveren i 14 måneder.
En simulering. Et videospill med hydraulikk.
Vi ville se om en familie kunne overleve presset med å bo på Mars
og jobbe sammen og løse problemer.
Jeg tror vi forstår.
Jeg er noe forvirret nå.
Dere viste snarrådighet og engasjement for menneskeheten. Dere utmerket dere.
Akkurat en slik familie vi trenger til å kolonisere Mars.
Hva om vi ikke må dra?
Mars er ikke en livbåt, men en lærdom.
Vi har levd et klimanøytralt liv i 14 måneder.
Det største problemet var å være alene.
Hvorfor må vi dra helt til Mars for å leve slik?
Hvis vi kan gjøre det her på jorden, må det være bedre.
Vi kan redde planeten sammen.
Det du gjorde det siste døgnet, skal bli en lærepenge for oss alle.
Du er den fødte leder.
- Jeg? - Ja, du.
Fortsett arbeidet.
- Vi fortsetter med livbåtprogrammet. - Jeg håper vi ikke trenger det.
Bare én ting til før vi begynner.
- Hva er klokka? - Den er 15.
Vi har tid.
- Har du sequenceren? - Ja.
Vi skal fly På supermånen vi stirrer
Det er bare du og jeg i harmoni Og i gløden skinner vi to
Se der, gylne som vi er
Vi følger Melkeveien dit
Leker med stjerner som flyr hit og dit Gløder av en ny dag som kommer hit
Hold fast, vi er nesten hjemme
Supermånen
Hold fast, vi er nesten hjemme
Tekst: Tina Shortland