Krikete? Laikas keltis.
Nors ir kaip stengiamės,
mums vis dar nepavyksta sustabdyti pasaulinės temperatūros augimo.
Mes - per žingsnį nuo kritinės ribos,
todėl jūsų misija yra itin svarbi.
- Labas rytas. - Labas rytas, Vabaliuk.
Labas, Krikete.
Ir toliau šauniai darbuokitės, kurdamos čia ekosistemą.
Žemė jumis pasikliauja.
Jūs - žmonijos gelbėjimosi laivas. Neviršykim 1,5 laipsnio.
Kuzino išsijungia.
Kodėl žmonės negali bendradarbiauti ir padėti sustabdyti pasaulinį atšilimą?
Ne taip paprasta.
Daug kur vis dar naudojama nafta, o naftos deginimas kenkia žemei.
Gera žinia, kad darome čia pažangą.
Auginame augalus dirvoje. Netrukus rasime vandens.
Kuo greičiau mums pavyks, tuo greičiau galėsim apsilankyti Žemėje.
Myliu jus,
bet praėjo jau dvejos Kalėdos ir Helovinas.
Pasiilgau „pokštų arba saldainių“.
Pasiilgau lapų ir rudens kvapo.
Aš taip pat.
Ar jūs džiaugiatės?
Dėl ko?
Dėl svečių. Pirmųjų lankytojų.
Vakar kalbėjausi su Keisio tėvais.
Jie atvyks čia rytoj 18.00 val.
Ar jūs bent įsivaizduojate
tą jausmą, kai tavo vienintelis draugas sušvinta tavo kambary kaip holograma?
Mielai sumuščiau su juo delnais. Iš tikrųjų.
Gal reiktų iškepti šokoladinių sausainių,
kokius kepdavom namie.
Atsargas pristatys tik po devynių mėnesių.
Ar tikrai norim sunaudoti visą savo šokoladą sausainiams?
- Taip. - Gerai. Reikia paskubėti.
Pradedamas atliekų tvarkymas.
ATLIEKŲ PERDIRBTUVAS
Aš tik sakiau, kad jei sunaudosime visą šokoladą,
jo neliks kitiems dalykams.
O kaip sausainiai su datulėmis?
Mama, devynis mėnesius nevalgiau sausainių.
Produktus galima saugoti, bet nereikia sukvailioti.
Saugoti yra svarbu.
Šokoladas taip pat svarbus.
Sveikas, mažyli. Kertu, kad norėtum sausainio.
Jaučiu, jis nusipelnė sausainio, juk užkirto kelią bičių išnykimui.
Dronai yra padėjėjai. Mums vis tiek reikia tikrų bičių.
- Nebus bičių… - Nebus apdulkinimo.
Nebus apdulkinimo, dings trečdalis žemės maisto atsargų.
Net mažiausi dalykai gali stipriai paveikti mūsų aplinką.
Kartais tik noriu, kad žmonės galėtų pamatyti, ką mes čia darome.
Vieną dieną jie pamatys.
Įsivaizduok daugybę šeimų, gyvenančių tokioje buveinėje kaip mūsiškė.
Gelbėjimosi laive. Gelbėjimosi laive, kuris kasdien yra toks pat.
Bet ne rytoj.
Ne rytoj.
Gera bus pamatyti žmones.
Ką apsivilksi?
Turbūt tai, ką vilkiu dabar.
Ne? Gal gali man ką nors išrinkti?
Būtinai.
- Namas pilnai įkrautas. - Deguonis?
Aplinkos sistemos patikrintos.
- Atmosfera gera. - Pasirengusi šiandien perimti valdymą?
Turiu skrydžio planą. Esu pasiruošusi.
Maksimalus aukštis - 300 metrų. Prašau leidimo kilti.
Leidimas duotas.
Pradėtas pakilimas.
Saulės baterijose smėlio nėra.
Buveinės struktūra gera.
Labas, mama.
Ryšių bokštas veikia.
Nusileidimas baigtas.
Šauniai padirbėjai, ase.
Kas?
Geros dienos mokykloje, Krikete. Mylim tave.
Iki žvaigždžių ir atgal.
Slėgio mažinimas pradėtas.
Dėmesio. Durys atsidaro.
Labas rytas, Digbi.
Paimk man sūrainį ir bulvyčių, gerai?
Bus padaryta. Dabar eik, pasiklok lovą.
Tęskime nuo ten, kur baigėm. Toro žaidžia slėpynių su…
Naru.
Kas žino? Ne pelėda, bet…
- Taip? - Naru.
Jie mūsų negirdi. Viskas įrašyta.
- Žinau, Keisi. Įprotis. - Teisingai.
Jis išvyksta iš didmiesčio, įsigyja miško trobelę
ir gyvena su burundukais, kurapkomis ir skruzdėlėmis Voldene. Taigi…
- Jis bent jau turi skruzdžių. - Ir tvenkinį.
Ir gamtą.
Bet ką padaryčiau, kad čia būtų skruzdžių. Net ir voras, nors nekenčiu vorų.
Palauk.
T - EISI Į AILIŠOS GIMTADIENĮ?
Vėl praleisiu nuostabųjį Ailišos gimtadienį.
Verčiau išjunk pauzę. Mūsų pamokos stebimos, Krike.
Būtent.
Ar pasirengusi susitikti su mano bendraut nemokančiu tėčiu
ir itin entuziastinga mama rytoj?
Žinoma. Atsinešk beisbolo pirštinę, riedučius ir sekų derintuvą.
Turime įrašyti dainą talentų konkursui.
Tėtis sakė, kad svečiuosimės ribotai.
Nenorim išnaudoti deguonies atsargų.
Taip, bet per keturias valandas galim pasilinksmint. Bus nuostabu.
Artėja žiema,
mūsų bičiulis Toro įsigyja miško trobelę, saugančią jį
nuo atšiauraus oro.
Mudviem su tavo mama šiandien pavyko rasti kai ką svarbaus.
Radot kirmgraužą, vedančią į Žemę?
Netrukus įsitikinsime, kiek Marsas turi požeminio vandens.
Mes tyrėme kilometro gylyje.
Jei ten yra povandeninis ežeras, tai viską pakeis.
Tai ta statybinė detalė, kurios reikia žmonijai.
Mikroorganizmai, Marso jūra - tai gyvenamos planetos recepto dalis.
Kaip šiandien sekėsi mokykloje?
Gerai.
O kaip dėl dainos, kurią repetavot su Keisiu?
Įrašysim ją rytoj, kai jis atskris.
Reikia žiūrovų?
Ne.
- Liaukis. - Krikete.
Pranešimas apie orus.
Oro sekiklis aptiko audrą.
Nedidelę, A kategorijos. Mus pasieks maždaug po 14 val.
Turėsime atidėti Keisio ir jo šeimos apsilankymą,
kol smėlio audra nurims.
Pažiūrėsime, kaip mūsų namas ją atlaikys, po to susitarsim iš naujo.
Kuriam laikui atidėsim?
- Vabalėli, tai priklauso nuo daug ko… - Kuriam laikui?
Trims savaitėms. Gal dviem.
Aš tik norėjau kelias valandas praleisti su draugu.
Ar per daug prašau?
Mes visai kitoje planetoje, o oras čia mums trukdo?
Rimtai?
- Apgailestaujam, Krikete. - Tikrai.
Taip. Man irgi gaila.
Gerai. Žinai, formaliai, jos dėl to nekaltos.
Mes jau ištisus mėnesius taip gyvenam.
Ką reiškia dar dvi savaitės?
Žinai, žmonės visada galvoja,
kad kažkas kitas kovoja su klimato pokyčiais?
Tas kažkas kitas - tai mes.
Kartais aš to nenoriu.
Suprantu.
Dabar praleisime talentų konkursą. Jis po dviejų dienų.
Galim įrašyti dainą atskirai.
Aš tik norėčiau, kad žmonės nebūtų sugadinę Žemės.
- Dar ne vėlu. - Gal.
Gerai. Aš truputį pažaidžiau su žodžiais. Nori paklausyti?
Varyk.
Vienišoje planetoje It hologramos esam tik šokanti šviesa
Iš ten, kur stovi Už rankos mane paimti gali
Paimk už rankos mane Ir nubėgsim dangaus žydryne
It aidas, nepasileisdami
Šimtą milijoną mylių
Džiugiai šypsokis man
Atvyksiu greitai ten
Galim žiūrėti į supermėnulį Čia nieko nėra, tik aš ir tu
O spindesy žibame ir mes
Pala, mes auksiniai
Ei, sūnau. Ateini?
Tuoj ateisiu.
Turiu eiti žaisti šachmatais su tėčiu. Revanšo partija.
Nepamiršk palinkėti labos nakties.
Nepamiršiu.
RANKŠLUOSTĖLIAI
Labanakt, bičiuli.
Ačiū, kad šįvakar sutvarkei namus, Vabaliuk.
Nėra už ką.
Aptversime kasinėjimo aikštelę ir grįšim prieš prasidedant audrai.
Tau viskas gerai?
Žinoma.
- Nepamiršk… - Pasikloti lovos. Nepamiršiu.
Keptas sūris atrodo nuostabiai.
Žinau, mums pasiūlė valgyti simuliacinius pietus mokykloje,
kad nesijaustume tokie izoliuoti,
bet, jei atvirai, kuo panašiau į namus, tuo labiau jų ilgiuosi.
Gerai. Žinau pokštą, kuris tave pralinksmins. Dėmesio.
Kodėl ateiviai dar neatvyko į mūsų Saulės sistemą?
Perskaitė atsiliepimus. Viena žvaigždė.
Visų pirma, „dėmesio“?
Visų antra, kodėl tau 13, bet žinai tik nejuokingus pokštus?
Tave prajuokinau.
Juokiuosi iš tavęs, ne su tavim.
Bet ačiū už pastangas.
Kodėl tu visada toks optimistas?
Matyt, pasirenku toks būti.
Galiu paklausti?
Klausk.
Ar kada nors pyksti ant tėvų?
- Visada. - Keisi.
Atsiprašau.
Ar pyksti ant jų, kad atsivežė mus čia?
Kartais jaučiuosi kaip bagažas.
Arba kalbantis augalas.
Klausyk, suprantu, ką čia darome.
Tai svarbu, bet ilgiuosi gryno oro ir bėgiojimo.
Ilgiuosi draugų.
Aš tavo draugas.
Žinau. Tiesiog ilgiuosi namų. Ir tiek.
Klausyk, nenoriu čia būti, kaip ir tu.
Bet ką mes galim padaryti?
Žinau, atleisk.
Žinai, ką manau?
Galim tiesiog su tuo susitaikyti ir išnaudoti padėtį.
Gal tu ir teisus.
Regis, sugalvojau antrą priedainio dalį,
po to galėsim įrašinėti.
Galim žiūrėti į supermėnulį
Čia nieko nėra tik aš ir tu
Ir spindesy žibame ir mes
Pala, mes auksiniai
Galim skrieti Paukščių Taku
Pažaisti su būriu žvaigždžių
Šviesą dienos sugauti kitos
Tad palauk, mes beveik grįžom namo
Pratęsk nuo antros eilutės iki priedainio.
Vienas, du, trys, keturi.
Žvaigždynuose
Nupiešim žemėlapį Drąsiausių svajų
Jis neryškus, bet giedrą naktį Bemaž gali įžiūrėti
Ketinimus, ryšius prarastus
Mes tik sklendžiam pro šalį
Jaučiamės gyvi Taip, ruošiamės skristi
Galim žiūrėti į supermėnulį Čia nieko nėra, tik aš ir tu
O spindesy žibame ir mes Pala, mes auksiniai
Galim skrieti Paukščių Taku
Pažaisti su būriu žvaigždžių
- Šviesą kitos dienos - Keisi?
Palauk, mes beveik grįžom namo
Keisi!
Keisi?
ĮJUNGTI IŠJUNGTI
Ne.
Krikete, audra - D kategorijos.
Pasiruošk smūgiui. Į pagrindinę patalpą. Dabar!
- Pakelt langų apsaugas. - Gerai.
- Jungiu generatorių. Uždaryt oro šliuzus. - Uždarau.
Uždaromi oro šliuzai.
Uždaryta.
Kas nutiko oro sekikliui? Kodėl jis mūsų neįspėjo?
Turbūt jį numušė dar nespėjusį perduoti parodymų.
Vanduo, saulė, ekosistema - viskas dega žaliai.
Buveinė uždaryta.
Pavojingas atstumas.
Pasiruoškite smūgiui.
BUVEINĖS VALDYMO CENTRAS
RYŠYS NUTRAUKTAS
Praradome ryšį su Žeme.
SIGNALO STIPRUMAS SIGNALAS DINGO
Ne.
Keisio buveinė nešviečia. Turim jiems padėti.
Palauk, Krikete. Patikrinsiu deguonies išeikvojimą.
Dronas veikia.
Mama, galim nuvažiuoti ten ir pažiūrėti, ar jiems viskas gerai?
Vabaliuk, klausyk. Durys į visureigį užsikirto, turim deguonies nuotėkį.
Ir dar vanduo. Net nesame tikros, ar visureigis veikia.
Turim atstatyti vandens tekėjimą,
perkrauti elektrolizės aparatą, gaminantį orą mums kvėpuoti.
Be išteklių pateksime į didelę bėdą.
Prieš padėdamos kitiems turim pirmiau pagalvoti apie save.
Dabar svarbiausia patekti į vandens sistemą.
Išsiaiškinkime, kokia mūsų padėtis, tada pagalvosim apie Keisį. Gerai?
Valdymo skydas - lauke.
Negalim ten patekti. Oro šliuzo durys užsikirto.
O jei šiuo tuneliu nueitume iki valdymo skydo
ir perjungtume vandens tiekimą kitu kanalu?
Jis per mažas, kad tilptų žmogus.
Aš galėčiau. Nuropoti kaip pelė.
- Po šimts. - Krikete.
- Reiktų ją ištraukti. - Palauk.
Man viskas gerai.
Gerai.
VALDYMO SKYDAS
Vandens tekėjimas vėl įjungtas.
Vandens slėgis stabilizuojasi.
Vis dar nėra ryšio su Žeme.
O kaip dėl deguonies nuotėkio?
Susandarinome oro šliuzą, vedantį į sodą. Viskas sutvarkyta.
O jei visi augalai žus?
Mūsų darbui tai būtų katastrofa, bet mes išgyventume.
Tik reikės pasodinti iš naujo ir pradėti nuo pradžių.
Užsakysime naujų augalų su kitu atsargų pristatymu.
Įkursime naują ekosistemą.
Namie ne taip ir lengva.
Taip, nėra kitos Žemės, iš kurios galima būtų užsakyt augalų.
O Keisis?
Esu tikra, kad jie vadovaujasi taisyklėmis, kaip ir mes.
Gal galim pamėginti su jais susisiekti?
Ryšių sistema neveikia.
Ir tuoj nusileis saulė.
Todėl turim išjungti elektrą ir taupyti kiekvieną kilovatą.
Rytoj, Vabaliuk.
Labanakt, bičiuli.
Ei.
Jis man neatsakė.
Jis visada atsako.
Keisis turbūt pasakoja anekdotus
ir žaidžia su tėčiu šachmatais, pasišviesdamas žibintuvėliu.
Šiandien nespėjome. Rytoj ko nors imsimės, pažadu.
Myliu tave, mama.
Iki žvaigždžių ir atgal?
Iki žvaigždžių ir atgal.
Radau nuotėkį. Užtaisiau.
Augalai nenukentėjo, dronai juos apdulkina.
Negalim nuvažiuoti iki kitos buveinės. Apgailestauju, Krikete.
Pavyko atidaryti vidines duris, bet visureigio naudoti negalima.
Nematau jo per kamerą. Turbūt vėjai nustūmė.
Taigi, įstrigome viduje.
Perspėjimas. Deguonies nuotėkis.
Gyvybės palaikymo sistema kitoje buveinėje rodo daug deguonies nuotėkių.
- Būklė kritiška? - Dar ne.
O kaip dėl drono?
O ką?
Ar negalėtume bent pažiūrėti, ar jiems viskas gerai?
Vabaliuk, tai vienintelis mūsų dronas. Atsarginio neturime.
- Turim patikrinti kasinėjimo vietą. - Ją galim patikrint vėliau.
Ar ne, Makse? Noriu pasakyti, man neramu dėl jų deguonies.
Aš tuo pasirūpinsiu.
Mama, aš galiu.
Tai tiesus skrydis.
- Krikete… - Jis mano geriausias draugas.
Pradedamas pakilimas.
Šaunuolė, vabaliuk.
Beveik vietoje.
Stebėk horizontą.
Perspėjimas dėl nuotolio. Ryšys su dronu trūkinėja.
Padėtis kritiška. Dronas išsijungė.
Ne!
Tai įrangai plano B nėra, Amale. Drono nebeturim.
Tai buvo kvailystė. Atsiprašau.
Pažeisti oro šliuzai įkalino mus viduje,
o be drono esame aklos.
- Daugiau negalim rizikuoti. - Turim galvoti apie save. Taškas.
Juk ne tai svarbiausia.
Visas šis eksperimentas - abi man sakėte,
kad į Marsą atvykome padėti žmonijai.
Kurti gelbėjimosi laivus, kurie gelbėtų gyvybes.
Net smulkmena gali būti reikšminga. Ar ne?
- Taip. - Žinoma.
Ten yra žmonių - dabar.
Keisis man neatsako. O jei jiems baigėsi deguonis?
Turim pažiūrėti, ar jiems nereikia pagalbos.
Krikete.
Rimtai? Mes net nemėginsime?
O jei tai būtume mes? O jei tai būčiau aš?
Ar nenorėtumėte, kad jie ateitų mūsų gelbėti?
Vabaliuk, visureigis sulūžęs.
Mes įkalintos viduje, oro šliuzai sugedę.
Kaip siūlai jiems padėti?
Nueiti.
Su tiesioginiu deguonies tiekimu.
Turėsim šešias su puse valandos jiems pasiekti.
Kaip tik užteks. Bet tik į vieną pusę.
Jei pavyks sutvarkyti sugadintą pagrindinį oro šliuzą,
pagrindinėje patalpoje neliks oro.
O jei nepavyks jo uždaryti, kelio atgal nebebus.
Mama, tau pavyks.
Mums pavyks. Žinau, kad pavyks.
Pradedamas slėgio mažinimas.
Mamos?
Turbūt juokaujat.
Mes taip ir neišskridom?
Jūs žinojot?
Ne!
Aišku, kad ne.
Krikete.
Kas čia vyksta?
Tau viskas gerai. Nusiminei? Aš…
Manau, kad nusiminiau, bet nesu visiškai tuo tikra.
Šiuo metu jaučiu lyg ir viską.
Pykstu, bet džiaugiuosi.
Tiesiog džiaugiuosi tave matydamas.
Aš taip džiaugiuosi, kad tau viskas gerai.
Kur tavo tėvai?
Su jais kalbasi. Mes irgi ką tik sužinojom.
14 mėnesių važinėjau visureigiu.
Tai buvo simuliacija. Stacionarus vaizdo žaidimas su hidrauliniu mechanizmu.
Eksperimento tikslas buvo įsitikinti,
ar Marse gyvenanti šeima išgyventų sunkiomis sąlygomis.
Ir ar kartu ieškotų sprendimų krizinėje situacijoje.
Aš… Manau, kad suprantame.
Man dabar nurovė stogą.
Pademonstravote išradingumą, dirbot kaip komanda ir branginot gyvybę.
Puikiai atlikote visus būtinus eksperimentus.
Jūs - tokia šeima, kurios mums reikia Marsui kolonizuoti ir saugoti ten gyvybę.
O jei mums nebūtina ten vykti?
Marsas nėra gelbėjimosi laivas. Tai pamoka.
14 mėnesių gyvenome neišskirdamos anglies dvideginio ir nekurdamos atliekų.
Vienintelė auka buvo vienatvė.
Kodėl reikia skristi net į Marsą, kad gyventume švariai?
Jei galėtume visa tai daryti čia, Žemėje,
tai būtų geriausias abiejų pasaulių derinys.
Galim išgelbėti planetą kartu. Mums nereikia gelbėjimosi laivo.
Krikete Džune, tai, ką padarei per šią parą,
mums visiems yra pamoka.
Esi gimusi būti lydere.
Aš?
Taip. Tu.
Tu dirbk čia.
Mes įgyvendinsime Marso gelbėjimosi laivo programą.
Viliuosi, kad jos neprireiks.
Tik dar vienas dalykas, kol nepradėjom.
- Kiek dabar valandų? - 15.00 val.
Dar yra laiko.
Keisi, turi sekų derintuvą?
Taip.
Taip, ruošiamės skristi Galim žiūrėti į supermėnulį
Čia nieko nėra, tik aš ir tu O spindesy žibame ir mes
Pala, mes auksiniai
Galim skrieti Paukščių Taku
Pažaisti su būriu žvaigždžių Šviesą dienos sugauti kitos
Tad palauk, mes beveik grįžom namo
Supermėnulis
Palauk, mes beveik grįžom namo
Išvertė Sandra Siaurodinė