Děti, přijdete pozdě do školy!
- Páni. Jacku, co to špinavé triko? - To není špína, ale flek.
Tak to jo.
V tom z domu nevyjdeš, jo?
Cassady!
Spala bych.
- Protože se do noci vykecáváš s Isabelle. - Nebylo to jen s Isabelle, ale…
- Co ten botanický projekt? - Dobrý. Bude to fakt dobrý.
Neděláš na něm? Zbytek skupiny určitě jo.
Mám spoustu času.
Jasně. Už žádný videochat po deváté, Cass.
Jo. A já si večer zamlouvám holokino. Má vyjít Útěk z ostrova zombie 3.
Začíná se v opuštěným skladu
a člověk musí utéct.
Zapomeň. Oba díly té hry ti způsobily noční můry.
Co? No tak, tati, už nejsem malej.
Smůla. Ne.
- Mikrovlnka zas nefunguje. - Vypoj ji a zapoj.
To nezabere.
Jo, složitou elektroniku takhle neopravíš.
Co?
Jo! Funguje to.
PŘERUŠENÉ OKRUHY
ZÁKLADNÍ ŠKOLA
Dneska?
Podle první recenze je třetí díl ten nejděsivější.
- Až tak, jo? - Jo. Rodičům ani muk.
Vím, že na tebe přísně dohlížejí.
Co? Ne, jsou v pohodě. Nemůžu se dočkat.
Spustí to za 12 hodin a čtyři vteřiny. Za tři, dvě, jednu…
Super kryt!
Že jo? Z jednoho bezva obchodu v centru.
- Mají tam všechno. - Jo?
Proč se fotíme zrovna po těláku?
- Děs. Budu upocená. - Cassady!
Kdy nám dodáš svůj díl projektu?
Později. Ještě na tom dělám.
Fajn. Už ho musíme dát dohromady.
- Co váš novej bazén, Tess? - Super. Přijdete?
Jo!
Ostrov zombie.
- Hej! - Teď já.
Já se koukám.
Říkal jsem, že dneska večer vyjde Ostrov zombie 3.
Máš to zakázaný.
- Hej! - Vrať to, Jacku!
Ne! Jsi tady už věčnost! Teď já!
Co se tu děje?
Jack mi to přepnul.
Zamluvil jsem si to na tu hru.
- A my ti ji zakázali. Je moc děsivá. - Co? Já to zvládnu.
Cass, ty máš projekt.
A nechci slyšet, že máš dost času.
- Dáte si pauzu. - Co…
Aktivuju rodičovský zámek.
Týden bez holokina.
A teď mobily.
- Co… - Co? Proč?
Protože ponocuješ u videochatu.
Sem s nimi.
Aktivuju zámek a vrátím vám je.
SKORO NOVÉ
Všichni mluví o Z3. Kvůli našim budu mít pokaženej zážitek.
Vůbec nám nevěří. Umím si na úkoly myslet sama.
Zvládnu si je udělat.
- Fakt myslíš, že to tu seženeme? - Podle Tylera tu mají všechno.
Dobrý den. Sháníme ovladač k holokinu, co vypíná rodičovský zámek.
Víte, rodiče ho zapnuli omylem.
Jsou staří a technologie moc nedávají.
A pak se stala bláznivá věc.
Někdo nám ukradl náš ovladač.
A taky další věci.
- Aby bylo jasno. - Jo.
Jasně.
Je to naprosto jasné.
Mám tu někde univerzální ovladač, co to nejspíš umí.
Ze zkrachovalého start-upu.
To je on.
Cool, že jo?
Bude fungovat? Naše kino je nový.
A chceme to vypnout i na telefonu.
Je univerzální.
Funguje na všechno.
Fakt je to dobrej nápad? Naši budou zuřit.
Když to zjistí, což se nestane.
Fajn, tak jak to zapneme?
Zmáčkni něco.
Tak jo.
- Spuštěno. - Super!
Fajn, rodičovský zámek.
Bezva. Tak jdeme na to.
Vypínám zámek.
Děti!
Než se naštvete, poslouchejte.
Jsme tady, protože… Jenom tady…
Vypínáte rodičovský zámek?
Pokud se cítíte dost staří na takové rozhodnutí, stačí říct.
Cítím.
Mami, vypla bys ho i na mým mobilu?
Taky se na to rozhodnutí cítím.
Dobře.
Dej mi ho.
Fajn.
Nechcete si sednout? Hned zas přijdeme.
- Viděla jsi to taky? - Poslechli nás.
Jo. To ten ovladač.
Nevypnul rodičovský zámek na kině,
ale přímo v našich rodičích.
To není možný.
Tak já ti to dokážu.
Zkusím jiný tlačítko. Jazyk.
Jazyk: španělština.
Bomba.
Jen je mi blbý, jak moc jsem ve španělštině pozadu.
Utlumit.
- Zkusíš si to? - Já nevím.
Nevadí, že se k nám chovají jako k malým?
Jo, máš pravdu. Něco zkusím.
Jazyk: angličtina. Zapnout zvuk.
Mami, půjčíš mi na zítřek svůj přívěsek?
Hustý, že ti máma půjčila diamanty. Vypadají božsky.
- Věří mi. - Ty nejsi po těláku rozcuchaná?
Táta mě omluvil.
Co? Na fotce mi to musí slušet.
V tom svetru je mi vedro, jako by na mně seděl pes.
- Tak se svleč. - Jasně.
Fotit se ve špinavým triku? Doma by mě zabili.
To není špína. To je flek. Proč to nikdo nechápe?
Ahoj, co škola?
Bezva.
K večeři máme zmrzku a pizzu, jak jste chtěli.
Pomůžete nachystat stůl?
Já chci dneska jíst v holokině.
A já u sebe v pokoji.
Tak když chcete…
Jo. Díky za večeři.
Vítá vás Útěk z ostrova zombie 3.
Není určeno dětem.
Ta hra není děsivá.
Ale je propracovaná.
První vodítko.
Holokino vypnout! Vypnout!
Tohle jsem si koupila na zítřek k Tessině bazénu.
Krásný.
Zase Tess. Pořád píše kvůli tomu projektu.
Jsi s ní ve skupině a je to na zítra.
Jo, a mám na to celou noc,
ale to mi nesmí furt psát.
Cass?
Přeju dobrou noc.
A je devět pryč.
Proč to říkáš? Mám ten videochat vypnout?
Ne, jen dávám vědět.
Běž spát, až budeš chtít. Dobrou.
Dobrou.
Tvá máma je nějak v pohodě. Jako vyměněná.
Ne, na to už neskočím.
Mami!
Ne, to ne. Tak jo.
Tati? Co tady děláš?
Ne.
Mami? To ne!
Tati, ne!
Ne!
- Jsi v pořádku? Slyšeli jsme křik. - Ostrov zombie mě fakt vystrašil.
Neměl jsem to hrát. Neměl…
Hej, co to bylo za řev?
Jack měl noční můru.
Ostrov?
Běž zase spát.
To bude dobrý.
Prostě jít spát?
Co to bylo?
- Co jsi čekal? - Nějaký uklidnění.
Nezapneme zase ten zámek?
Hele, když tu hru nezvládáš, tak ji nehraj.
- Můžu nechat rozsvíceno. - Ne, dobrý.
Vlastně víš co? Rozsvítila bys?
Dík.
- Co děláš? - Nic.
Jo, jasně.
Dej to sem! Nech toho!
Hej, vrať mi to! Co ti hrabe?
Zasáhneme?
Vyřeší to sami, jsou dost staří.
Vrátit.
- Nic nemačkej! - Přehrát.
- To ty! - Ne!
Zasáhneme?
Ne!
Vyřeší to sami, jsou dost staří.
Pusť to!
Zastavit.
Zamrzli? To ne.
Super, Jacku. Nefunguje to.
Asi se to teď zaseklo.
Ukaž.
To ne.
Ahoj.
Aby jim nebyla zima.
- Vyspanej? - Ne. Ty?
Ne. Vyšilovala jsem.
Co budeme dělat?
Nevím, ale nejdřív se musíme dostat do školy.
Jacku.
- Jacku. - Paní Ryanová?
Do ředitelny. Hned.
Páni! To vypadá skvěle.
- A stonek? - No to snad ne.
Je to moje chyba. Nevytvořila jsem ho.
Zbytek je dobrý, tak vám dám trojku. Projde to.
Trojku?
Drsný.
A ředitelka chce zítra vidět naše.
- Jakože osobně? - Jo.
Ahoj! Kdy dorazíš?
- Kde jsi? - U Tess u bazénu, jako všichni.
Mě nikdo nezval.
Tak já s ní promluvím.
Ne. Asi je na mě naštvaná.
Ten projekt moc nevyšel.
Bav se.
V pohodě?
Pojď.
Tlačítko se asi zaseklo.
Jo, na to už jsme přišli.
Nedá se vyměnit za nový?
Říkal jsem, že ten start-up zkrachoval. Mám jen jeden.
Umíte ho opravit?
Máte představu, jak složitá ta technologie je?
Neumím.
Tak co máme dělat?
Nevím. Třeba vám ho opraví rodiče.
Chápu, proč se naštvala.
Neodevzdala jsem svůj díl.
Nebyl čas.
Jak jinak? Když jste vy dva zamrzlí.
Měla jsem začít dřív, jaks řekla, ale…
Už je pozdě.
Tess už jsem ublížila a nevím, co říct, abych to napravila.
Ty bys věděla.
Víš, že je zamrzlá, že jo?
Mám strach. Máma s tátou mi chybí.
Co když už takhle zůstanou?
Hele, prostě si představíme, co by dělali oni.
Když jsem rozhozená, máma mi poradí nadechnout se a vyhodnotit pocity.
Mám hlad? Jsem unavená? Nereaguju přehnaně?
Jo, jo a ne.
Víš, že jsem celej den nejedl? Pojď.
Teď bych bral tátův krůtí burger.
Já taky, ale musí mi stačit ohřátý těstoviny.
- Super. Zas nefunguje. - Vypoj ji a zas zapoj.
Funguje.
Sice se tátovým pravěkým metodám smějeme,
ale občas zaberou.
- Myslíš, že stačí vyměnit baterku? - Za pokus to stojí.
Jeden problém.
Kde je baterka?
To bude tohle.
Jestli to rozbijeme, naši se možná nevrátí.
Něco zkusit musíme.
Pojď.
Chvíle pravdy.
Spustit.
Ahoj.
Bezva, už se neperete.
- Zabralo to. - Co zabralo?
- Zapni rodičovský zámek. - Jo, jdu do holokina.
- Ne, jinej. - Tenhle.
Zámek aktivován.
Fajn, co se tady děje? Proč stojíme na chodbě?
Co to je?
To vysvětlíme. Ale měli jste pravdu.
Pořád jsme jen děti. Ještě furt vás potřebujeme.
Máme vás rádi.
Pojďte ke mně.
- Taky vás máme rádi. - Moc.
Teď mluvte.
Na úvod, mrzí nás to.
A budete nám chtít dát na týden zaracha, což je fér.
Jo. A zítra vás chce vidět ředitelka, takže spíš na dva týdny.
- Podlaha je čistá. Můžu jít? - Prádlo vypraný a koš vynesenej.
Tati, že to máma přehání?
Mrzí nás to. Už jste nás potrestali dost. Prosím.
Poslouchejte.
Slibuju… Slibujeme, že už…
Utlumit.
Překlad titulků: Růžena Svobodová