Деца, ще закъснеете за училище!
Защо с тази тениска? Мръсна е.
Не е, само има петна.
Щом е така...
Няма да излизаш с нея.
Касиди!
Спи ми се. - Защото си чати с Изабел по нощите.
Не само с Изабел, но...
А проектът по ботаника? - Супер е. Ще стане много добре.
Не си започнала? Другите напредват.
Имам много време.
Никакви видеочатове след 21 ч.
Да не забравя, ще ми трябва холостаята.
Пускат "Зомби остров 3".
Този път трябва да се измъкнеш от изоставен склад.
Абсурд. Предишните две версии ти докараха кошмари.
Какво? Вече не съм бебе. - Съжалявам, не.
Микровълновата пак не работи. - Рестартирай я.
Няма да стане.
Сложна електроника не се поправя така.
Ето че проработи.
ПРОГИМНАЗИЯ "НЮТОН"
Днес?
Излезе ревю на играта. Била най-страшната досега.
Чак толкова ли?
Не казвай на вашите. Знам, че всичко ти забраняват.
Какво? Не, готини са.
Нямам търпение.
Остават 12 часа и четири секунди.
Три, две, ед...
Готин калъф. - Нали?
От един жесток магазин е.
Има какво ли не.
Ще ни снимат след физическото?
Не е честно, ще бъда потна. - Касиди!
Кога ще пратиш твоята част от проекта?
По-късно, още не съм готова.
С Тим трябва да го сглобим.
Как е басейнът? - Страхотен. Ще дойдете ли?
Да!
"Зомби остров 3".
Мой ред е. - Гледах нещо.
Казах ти, че след малко пускат играта.
Забраниха ти.
Стига! - Дай го, Джак.
Престани да обсебваш стаята!
Спрете! Какво става тук?
Гледах нещо, а Джак го смени.
Казах й, че искам холостаята.
Забранихме ти тази страшна игра.
Какво? Не е страшна.
А ти имаш проект, Касиди. И не ми казвай, че времето е много.
Край. - Какво...
Включвам родителския контрол.
За една седмица.
И без телефони.
Какво? Защо?
Защото всяка нощ чатиш до късно.
Дайте ги.
Ще включим родителския контрол.
КАТО НОВО
Всички говорят за играта. Нашите ще ми развалят удоволствието.
Нямат ни доверие. Не е нужно все да ме юркат.
Знам какво да правя.
Дали тук има каквото искаме?
Тайлър каза, че продават какво ли не.
Търсим дистанционно за спиране на родителския контрол.
Нашите го включиха случайно.
Стари са, не са наясно с технологиите.
После, чак не е за вярване, крадец сви дистанционното.
И не само него.
За да е ясно.
Разбира се.
Напълно сте ми ясни.
Би трябвало да имам универсално дистанционно тук някъде.
Взех го от фалирала стартъп компания.
Ето го.
Жестоко, нали?
Ще стане ли? Холостаята ни е нова.
Искаме да отключи и телефон.
Универсално е.
Става за всичко.
Дали да го правим? Мама и татко ще побеснеят.
Ако разберат, което няма да стане.
Как се включва това нещо?
Натисни някое копче.
Включено. - Супер!
Сега родителския контрол.
Да видим какво ще стане.
Изключен.
Деца!
Мамо, татко, не се ядосвайте, ще обясня.
Влязохме тук, защото... просто за да...
Да спрете родителския контрол?
Мислите ли, че сте достатъчно зрели за това решение?
Да?
Мамо, би ли спряла родителския контрол и на моя телефон?
И аз съм достатъчно зряла.
Добре.
Дай го.
Добре.
Седнете тук за малко. Сега се връщаме.
Видя ли? - Направиха каквото поискахме.
От дистанционното е.
Спря родителския контрол не само в холостаята, но и в мама и татко.
Не е възможно.
Ще ти докажа. Ще натисна друго копче - за езика.
Език: испански.
Изумително.
Макар че осъзнавам колко съм зле с испанския.
Без звук.
Искаш ли? - Не знам.
Не е ли тъпо, че ни третират като бебета?
Да, прав си. Ще пробвам нещо.
Език: английски. Със звук.
Може ли да се снимам с диамантеното ти колие?
Невероятно е, че ти е дала колието. Страхотно е.
Тя всичко ми дава.
И защо не си потна? - Татко написа извинителна бележка.
Какво? Държа да изглеждам добре.
Спарих се с пуловера. Сякаш куче седи върху мен.
Съблечи го. - Да бе!
Нашите ще побеснеят, ако съм с мръсна тениска.
Не е мръсна, само има петна. Защо никой не разбира?
Как беше в училище? - Супер.
Пица и сладолед за вечеря, както пожелахте.
Ще сложите ли масата?
Всъщност мислех да ям в холостаята.
А аз - в стаята си.
Щом така искате.
Благодаря за вечерята.
Начало на "Бягство от зомби остров 3".
Предназначена за възрастни.
Дори не е страшно.
Яки детайли обаче.
Първата подсказка.
Холостая, изключи се!
Купих си това за басейна у Тес утре.
Сладък е.
Тес е. Пак ми дава зор за проекта по ботаника.
В една група сте, а проектът е за утре.
Няма как да го направя, ако постоянно ми пише.
Кас? Само да ти пожелая лека нощ.
И мина девет.
Е, и? Искаш да спра видеочата ли?
Не, съобщавам ти го, ако си уморена.
Легни си, когато решиш. Лека нощ.
Лека.
Майка ти е станала много готина. Сякаш е друг човек.
Няма да се вържа пак.
Мамо!
Не, не...
Татко? Защо си тук?
Не.
Мамо! Какво? Не!
Татко, не!
Не!
Добре ли си? Чухме, че викаш. - "Зомби остров" ужасно ме уплаши.
Не биваше да играя. Не биваше.
Какви са тези крясъци?
Брат ти е сънувал кошмар. - Зомбита ли?
Хайде, заспивай.
Ще ти мине.
Да заспивам?
Какво беше това?
А ти какво искаше? - Знам ли, да ме утешат.
Да включим пак родителския контрол.
Щом играта не ти понася, не я играй.
Да оставя ли светнато? - Не, няма нужда.
Всъщност, като се замисля, по-добре ги включи.
Благодаря.
Какво правиш? - Нищо.
Да бе.
Дай ми го! Стига!
Дай го! Какво ти става?
Да се намесим ми?
Достатъчно са големи да се разберат.
Превъртане.
Не натискай копчета! - Ти ги натискаш!
Да се намесим ли?
Достатъчно са големи да се разберат.
Дай го!
Пауза.
Замръзнаха? О, не.
Браво на теб. Не работи.
Блокирало е при боричкането.
Дай да пробвам.
О, не.
В случай че им е студено.
Спа ли? - Не. А ти?
Не. Здравата се уплаших.
Какво ще правим?
Не знам, но първо трябва да избутаме училището.
Джак.
- Г-жо Раян?
При директора веднага.
Изглежда чудесно.
Но къде е стъблото? - Стига бе.
Вината е моя. Не го направих.
Останалото е добре. Ще ви пиша четворка. Минавате.
Четворка?
Кофти.
Директорът каза нашите да дойдат утре.
Лично ли? - Да.
Кога идваш?
Къде си? - У Тес. Всички са тук.
Май не съм поканена.
Ще говоря с нея.
Недей. Мисля, че ми е сърдита.
Провалихме се на проекта.
Забавлявай се.
Добре ли си?
Хайде.
Активаторът е блокирал.
Досетихме се.
Може ли да го подмените?
Казах ви, купих го от фалирала компания. Само едно е.
А да го поправите?
Имате ли представа колко е сложна тази технология?
Не.
И какво да правим?
Не знам. Питайте вашите. Може те да го поправят.
Нищо чудно, че ми се сърди. Закъснях с проекта.
Бях заета.
Нормално! Все пак сте на пауза.
Можех да започна по-отрано, но...
Вече е късно.
Тес се сърди и не знам какво да й кажа, за да й се извиня.
Дай ми съвет.
Нали знаеш, че е на пауза?
Страх ме е. Мама и татко ми липсват.
А ако си останат така?
Да се запитаме как биха постъпили те.
Когато съм разстроена, мама казва да дишам и да преценя какво ми е.
Гладна ли съм? Уморена ли съм? Драматизирам ли?
Да, да и не.
Не съм ял цял ден. Идвай.
Бих излапал един от татковите сандвичи.
И аз. Но ще се задоволя с претоплена паста.
Супер, пак не работи.
Рестартирай я.
Стана.
Подиграваме се на простите решения на татко,
но понякога действат.
Възможно ли е да е от батерията? - Струва си да видим.
Проблем.
Къде е батерията?
Това трябва да е.
Ако не стане, мама и татко може да не се оправят.
Трябва да пробваме нещо.
Идвай.
Моментът на истината.
Включване.
Здравейте, деца.
Радвам се, че не се биете.
Стана! - Кое е станало?
Пусни родителския контрол. - Отивам в холостаята.
Не, не там. - Ето това.
Родителски контрол включен.
Какво става тук? И защо стоим в коридора?
Какво е това? - Ще ви обясним. Но първо, бяхте прави.
Не сме съзрели. Имаме нужда от вас.
Обичаме ви.
Елате тук.
И ние ви обичаме. - Много.
Казвайте сега. - Знайте, че съжаляваме.
Сигурно ще ни накажете за седмица, и то с право.
А и директорът ви вика утре.
Значи две седмици.
Подът е почистен. Свободна ли съм?
Изпрахме. И боклука изхвърлихме.
Татко, кажи на мама да спре.
Съжаляваме. Достатъчно ни наказахте. Моля ви.
Слушайте. Обещаваме никога вече...
Без звук.
Превод на субтитрите Боряна Богданова