NEWTONSKÁ ZÁKLADNÍ ŠKOLA
Hej. Zpomalte!
- Chceš do výtvarného klubu? - Ne, je to ztráta času.
- Spíš zábava. A nejsi po škole? - Nemusíš mi to připomínat.
Musím, protože mám dneska dohled a obvykle chodíš pozdě.
Podle mě je nefér, že jsem po škole kvůli zpochybnění známky.
To jsi řekla mockrát a já řekl, že ten trest odpovídá.
Nechápete, jak mi na známkách záleží.
Tak ten zápal vlož do přípravy na test místo dohadování se se mnou.
Přihlas se a dej mobil do krabice. Za hodinu se ti vrátí.
PŘIHLÁŠENÍ
Mobil do krabice, prosím.
Jo, už jsem tady byla. Díky.
PRAVIDLA
Ty jsi po škole?
Dík za starost.
- Jsou tady. - Díky.
Takže dnes jen vy dvě? Výborně.
Tento trest nemusí být nepříjemný.
Zamyslete se nad tím, v čem se máte zlepšit.
Yasmine, tebe jsem tu nečekal.
- „Hádka s učitelem?“ - Dvojka místo zasloužené jedničky.
Nesmím se ohradit proti nespravedlivé známce?
Prý ses hádala před celou třídou a okrádala všechny o čas.
Víš, jak je to neuctivé.
Místo psaní slohovky jsem si kreslila.
Madison, nechápu tě.
Pořád se chováš jako nějaký flákač.
- Copak jsi ráda po škole? - Hodina nicnedělání.
No dobře, ale mám lepší nápad.
Vyčistíš vitríny s trofejemi.
Možná tě cizí úspěchy inspirují.
To potrvá přes hodinu.
Pomůžu jí.
Bezva.
PŘERUŠENÉ OKRUHY
Sklad údržby je tam. Čisticí potřeby jsou v něm.
Ten sklep vypadá a smrdí jak z pravěku.
Je to nejstarší část školy. Zbytek prošel přestavbou.
Bene, jsem po škole poprvé. Smazal by mi to zástupce ředitele z karty?
Tak proto ses hlásila dobrovolně.
Když nechceš záznam, máš se trestu vyhýbat.
Ale když je to poprvé, možná ho tví rodiče přesvědčí.
Proč ti na záznamech tak záleží? Nic neznamenají.
Pro mě jo. Trest není dobrá vizitka a dvojka je jak pětka.
To bys nepochopila.
- No jo. - Tudy.
Až po vás.
Proč jsou stěny z kovu?
V 50. letech 20. století to byl kryt.
Kvůli dohledu musím znát zásady bezpečnosti.
Naučil jsem se plán školy včetně východů a četl jsem příručku.
Jakou?
Zásady chování a bezpečnosti.
Můžu vám ji poslat.
- Ne, dík. - Netřeba.
SPÍNAČ
Hej! Běžte s tím ven!
Pěknej bordel. Asi už s tím krytem nepočítají.
Tak jo.
Až skončíte, přijďte se odhlásit.
Bene?
Co se tady děje?
Jako by zamrzli.
V případě nouze máme říct učiteli.
- Ten asi nepomůže. - Přestaň blbnout.
Proč? Je to divný, ale zároveň hustý.
Máme celou školu pro sebe.
Můžeme běhat nebo vlézt do sborovny.
- To se nesmí. - Něco dělat musíme.
- Proč jsi v klidu? - Někdo určitě ví, co s tím.
- A už na tom dělá. - Jo?
Co když zamrznul i ten člověk, co to ví?
No dobře.
Tak jo, zkuste zjistit, co se stalo.
Já se podívám ven a do sálu.
Nesmíme se rozdělit. Chce to dvojice. Já budu s Yasmine!
Jasně, zas na někoho křičíte.
Mnohem lepší.
Zavoláme na tísňovou linku.
Nefunguje.
Taky zamrznul.
To zamrzlo celý město?
Haló?
Slyší mě někdo?
No tak.
Super, nefunguje.
Je 15:34 a 59 sekund.
Tak víme přesně, kdy se to stalo. Ne že by to pomohlo.
Celý okolí je zamrzlý.
Je to fakt divný.
To je slabé slovo.
- Zjistilas něco? - Tady ne.
- Co tělocvična a bazén? - To nevím. Nebyla jsem všude.
Tohle je vážný. Není to domácí úkol, co můžeš odfláknout.
- A je to tu zas. - Počkej. Co?
Loni se mnou dělala projekt a vybodla se na to.
Klídek, ať se tu děje cokoli, není to na známky.
Řešme raději, co se všem stalo.
- Zamrzli. - Ne doslova.
Nejsou jako led.
- Že by hypnóza? - Ta na hodiny nezabere.
Ty hodiny se pohnuly. Předtím tam bylo 15:34 a 59 sekund a teď tohle.
Má zavřený oči. Předtím je měl otevřený.
Pohnul se a hodiny se posunuly o dvě sekundy, takže…
Nezamrzli, ale hýbou se děsně pomalu.
- Někdo jde. - Jistě ví, co se děje.
Možná je to on. Ten, kdo to způsobil.
Jde sem.
- Je mi divně. - Bene.
Není vám nic?
Bene!
Není mu nic?
Pane Hodgi?
Zdi z dutých cihel obložené kovem.
- Dobrý štít. - Před čím? A co ten oblek?
Je ze sloučenin olova a ochránil mě jako tenhle kryt vás.
Benovi už je dobře. Dala jsem mu napít a odpočívá.
Tak co se tu děje?
Prováděl jsem experiment s dilatací času.
Před 12 lety jsem coby fyzik v laborce rozpracoval teorii.
Zastával jsem názor, že jde měnit rychlost toku času.
Dvěma místům nebo taky lidem může čas plynout jinak rychle.
Jedna hodina může jinde být 36 sekund. Kolegové tomu nevěřili, ale…
Takže jsme vaše morčata?
Ne tak úplně.
Probíhalo to v kontrolovaných podmínkách.
Mělo to ovlivnit jen motýly.
Jo, ale generátor časového pole vyžaduje hodně energie,
tak jsem využil školní záložní zdroj.
Jenže nečekaně došlo k výkyvu
a dodávaný proud příliš zesílil.
To způsobilo obří časovou vlnu.
A všem to omylem zpomalilo tok času.
Tak máte důkaz. Jak to zvrátíte?
Mám rovnici, která program obrátí,
ale školní záložní zdroj energie jsem vyčerpal
a žádný další už nemám.
Takže to nenapravíte?
Nemůžete z lidí nadělat šneky.
- A co my? - Nevzdávám to.
Říkali vám, že to nejde. Měl jste poslechnout!
- Já… - Takhle máme zničenej život.
- Chápete to? - Já vím.
To vám měli dát trest a záznam.
Jak jsem mohl omdlít? Mám dělat dohled. V krizi pomáhat, ne panikařit a omdlít.
Klídek. Každej někdy dělá chyby.
- Jako ty. Promiň. - Předkloň se.
Nechci říct, že chybuješ furt.
V pohodě. Jak jsi k té funkci přišel?
Rodiče chodí pozdě z práce, tak vždycky potřebuju zabít čas.
- Zdá se, že tě to baví. - Jo.
Základka je náročná a matoucí a pravidla ji podle mě usnadňují.
Aspoň mně teda jo.
Jo, chápu tě. Asi bych taky měla po škole něco dělat.
Kromě poškoláctví.
Našla jsem ve skříňce sváču.
Díky. Jsi v pohodě?
A vy snad jo?
Všechny naše plány jsou v tahu.
Bene. Jsem rád, že je ti líp.
Doufám, že vám všem.
Jistěže ne.
Poslyšte, moc mě to mrzí. Slibuju, že to napravím.
- Budou ti zmrzlí v pořádku? - Jo, jsou zdraví.
Z jejich pohledu pořád někam jdou či jedou jako obvykle a o tomhle netuší.
- Auta. Jsou elektrický. - Ano.
Když jsme probírali elektřinu,
zmínil jste velkokapacitní baterie, co jsou v nových autech.
Ty jsi poslouchala?
Chcete výkonnej zdroj, ne?
- Je potřeba další? - Jo, ještě z tamtoho auta.
- Dobrej nápad. - Jen si pamatuju, co řekl.
Ne, podle mě jsi chytrá. Nechápu, proč se odmítáš snažit.
- Jde zas o ten projekt? - Ne.
Částečně.
Fajn, řeknu ti proč. Nikdy bych se nesnažila dost.
- Štvalo by vás, že nemáme jedničku. - Udělaly jsme to za tebe.
A byla jednička. Mně nic nejde. Na zkoušce do školní hry se mi vysmáli.
I když se na něco učím, dostanu trojku. Ztráta času.
Neměla bys všechno vzdávat. Zrovna teď to tady zachraňuješ.
- Nebuď na sebe tak přísná. - Ty se hádáš kvůli dvojce.
Jsem první v rodině s šancí jít na vysokou.
To je bezva, ale na to nemusíš mít samý jedničky.
Teď už mi to taky přijde nevýznamný.
A mrzí mě, že jsi u našeho projektu měla pocit, že mi nejsi dost dobrá.
Už to má!
K čemu by ten experiment byl, kdyby vyšel?
Měnit čas v ohraničené oblasti má škálu využití.
Třeba nemocní a ranění by mohli čekat na záchranu ve zpomalené bublině.
Zachránilo by to životy.
Jo, nebo třeba ledovce.
Mohli bychom tím zpomalit jejich tání.
Proto jste to nevzdal.
Na použitá auta jsme dali vzkaz.
Jdeme na to?
Když to vyjde, dostanete jedničku.
AMPÉRMETR
To ne.
- Nefunguje to! - Ale proč?
Asi je třeba intenzivnější iontová výměna. Elektronka to možná nevydrží.
Musíme ji nějak zchladit.
- Stlačený vzduch? - Dobrý nápad. Zkus to.
To nezabralo.
Strana 14. „V každé třídě je plynový hasicí přístroj.“
- Ten plyn je ledový. - Jistě!
- Zabírá! - Ještěže mám příručku v malíku.
Tak jo, honem do krytu!
Posledně ta vlna přišla pěkně rychle.
Jo, jsem ráda ve stejným časovým toku jako ostatní.
Tak co teď?
Pořád ještě máte být po škole.
Ale zástupce ředitele to nehlídá, tak vás pustím.
- Ben porušuje pravidlo. - Ne!
Ohýbám.
„Půjčili jsme si baterii na záchranu světa.
PS: Prosím, že nebudeme po škole?“
Napadlo mě, že budete chtít svézt.
Překlad titulků: Růžena Svobodová