Тихо, тихо. Не так швидко!
Хочеш записатися на малювання?
Ні. Це марнування часу.
Це цікаво. Ти сьогодні покарана.
Знаю. Нащо постійно нагадувати?
Бо я староста,
а ти завжди спізнюєшся.
Містер Годж, нечесно
лишати мене після уроків через незгоду з оцінкою.
Ти вже сто разів повторила,
а я кажу, що це справедливо.
Ви б зрозуміли, якби знали, як це для мене важливо.
Направ енергію на підготовку
до наступної контрольної, замість сперечатися зі мною.
Зареєструйся й поклади телефон у коробку.
Забереш через годину.
ВВЕСТИ ЛОГІН
Телефон – у коробку.
Знаю. Я тут не вперше. Дякую.
ПРАВИЛА
Лишили після уроків?
Дякую, що спитала.
-Усі на місці. -Дякую, Бен.
Сьогодні лише двоє. Щось новеньке.
Покарання не має бути чимось поганим.
Це нагода подумати про поведінку і про те, як її поліпшити.
Не чекав тебе тут побачити, Ясмін.
«Суперечила вчителеві»?
Він занизив мені оцінку.
Що, вже й оцінку відстояти не можна?
Написано: «Голосно сперечалася перед класом
і згаяла всім час».
А мала б знати, що це неповага.
Я малювала, замість писати твір з англійської.
Не розумію, Медісон.
Ти завжди так безтурботно до всього ставишся.
Любиш покарання?
Посидіти годину й побайдикувати я зможу.
Зате чесно. Але я придумав щось краще.
Почистиш стелажі з призами.
Може, тебе надихнуть чужі здобутки.
Я за годину не впораюся.
Я їй допоможу.
Чудесно.
КОРОТКЕ ЗАМИКАННЯ
Комірка охоронця отам. Там є мийні засоби.
Підвал наче старовинний. І запах відповідний.
Це найстаріша частина школи. Усе, що понад нею, було відбудовано.
Бен, оскільки це моє перше покарання,
може, заступник не внесе його в особову справу?
От чому ти захотіла помогти: задобрити його.
Не отримала б покарання – не внесли б.
Це твоє перше порушення.
Хай батьки прийдуть і його попросять.
Чого ти переживаєш за особову справу?
Вона ж неважлива.
Для мене важлива.
Спершу покарання, а там і до одиниці недалеко.
Ти не збагнеш.
І нехай.
Нам сюди.
Після тебе.
Цікаво, чому стіни металеві.
У 1950-х роках тут було укриття.
Як староста, я маю дбати про безпеку учнів.
Довелося завчити напам’ять план будівлі й виходів.
І кодекс.
Який ще кодекс?
Кодекс поведінки й безпеки школи Ньютона.
Можу надіслати вам імейлом.
-Ні, дякую. -Не треба.
Гей! Винеси це надвір.
Стільки мотлоху.
Це вже й на укриття не схоже.
Усе, ходімо.
Закінчите – приходьте відмітитися.
Бен.
Що тут таке?
Усі наче позавмирали.
За правилами,
треба кликати когось з учителів.
-Він нам зараз не поможе. -Не знущайся з нього.
Чому? Це дивно, але круто.
Уся школа в нашому розпорядженні.
Можна бігати по коридору й зайти в учительську.
-Учням туди не можна. -Треба щось робити.
Чому ти спокійна?
Бо впевнена, що хтось десь знає, що робити,
і вже робить.
Думаєш?
А якщо цей хтось теж завмер?
Ну добре.
Ви пошукайте зачіпки, що тут сталося,
а я подивлюся надворі і в залі.
Не можна розділятися. Тримаймося разом.
Ясмін, я піду з тобою.
Мабуть, на когось кричав.
Отак значно краще.
Треба викликати рятувальні служби.
Телефон не працює.
Теж завмер.
Думаєш, завмерло все містечко?
Агов.
Є хто-небудь?
Ну давай.
Клас. Телефон не працює.
15:34 і 59 секунд.
Тепер хоч ясно, коли це сталося. Але що це нам дає?
Ми пройшли п’ять кварталів. Ніхто не ворухнувся.
Дуже дивно.
Це вже не просто «дивно».
-Знайшла якісь зачіпки? -Жодної.
-А спортзал, басейн? -Я не ходила.
Я що, мала в кожен куток зазирнути?
Медісон, це не жарти.
Це не шкільний проєкт, який можна завалити.
-Знов ти за своє. -Стійте. Що?
Торік нам дали груповий проєкт,
а вона його не зробила.
Схаменись, Ясмін, бо хоч що тут сталося,
за це оцінки не буде.
Може, зосередьмося на людях?
-Вони замерзли. -Не зовсім.
Вони не холодні.
А може, їх загіпнотизували?
І годинник теж?
Час змінився.
До цього було 15:34 і 59 секунд, а тепер 15:35 і одна секунда.
Його очі заплющені, а були розплющені.
Якщо очі заплющені,
а час змінився на дві секунди, отже…
Вони не остаточно завмерли, а дуже повільно рухаються.
-Хтось прийшов. -Може, він знає, що сталося.
Стоп. А якщо це все через нього?
Він іде.
-Щось мені недобре. -Бен.
Ти не завмер?
Бен!
Що з ним?
Містер Годж?
Кімната зі шлакоблоків з металевою обшивкою.
-Хороший захист. -Від чого?
І чому ви так одягнені?
Це костюм зі свинцевих композитів. Захистив мене, як це укриття – вас.
Бену вже краще.
Я дала йому води, він трохи полежить.
Що це все означає?
Я проводив експеримент з уповільнення часу.
Я працюю над цією теорією
уже 12 років, з часів роботи фізиком.
Я вважаю, що швидкість, з якою минає час, можна змінити.
Час для двох місць чи людей
може минати з різною швидкістю.
Одна година для одного може тривати 36 секунд для іншого.
Колеги не вірили, що я це доведу, але…
То ми ваші піддослідні кролі?
Не зовсім так.
Я проводив експеримент у межах керованих параметрів.
Експеримент був на метеликах.
Так, але генератор поля часу
вимагає чимало електроенергії,
тому я під'єднав допоміжне джерело живлення школи.
Але стався стрибок напруги,
через який підскочило навантаження.
І це створило масивну часову хвилю.
Яка випадково сповільнила для всіх час.
Ви довели свою теорію.
А як повернути все назад?
Я б запустив програму в зворотному напрямку,
але допоміжні резерви живлення школи вичерпані,
а іншого джерела енергії я не маю.
Ви не можете все вернути?
Не можна лишати всіх у режимі равлика.
-А як же ми? -Ніхто вас не кидає.
Треба було послухатися друзів
і припинити експеримент!
-Я… -Синхронізуйте час,
інакше нам кінець.
-Ви це розумієте? -Розумію.
Вас би покарати із записом в особову справу.
І як це я зомлів? Я ж староста.
Я маю помагати, а не панікувати й зомлівати.
Розслабся. Ти думав, що ніколи не помилишся?
-Тобі легко казати. Вибач. -Нахилися.
Я не мав на увазі, що ти постійно помиляєшся.
Забудь. А як ти став старостою?
Батьки допізна на роботі,
треба було чимось зайнятися, поки вони по мене приїдуть.
-Тобі наче подобається. -Так і є.
У школі буває непросто,
а правила полегшують процес навчання.
Принаймні мені.
Так, це помітно.
Чи й собі знайти заняття після уроків?
Крім покарань.
Я знайшла у своїй шафці яблука.
Дякую. Ти в порядку?
А ви?
Можна забути про наші плани на майбутнє.
Бен. Добре, що тобі вже краще.
Надіюся, вам усім краще.
Авжеж, це не так.
Повірте, мені прикро. Клянуся, я все виправлю.
Учні й учителі житимуть?
Так, їм ніщо не загрожує.
Вони так само гуляють
і їздять на машинах.
І не знають, що сталося.
-Машини. Вони ж електричні. -Так.
На уроці ви розповідали про електрику
і казали, що в нових машинах надпотужні батареї високої ємності.
А ти уважно слухала.
Вам потрібне джерело енергії.
Ще треба?
Так. Ще одна батарея з отієї машини.
А добре ти придумала.
Просто згадала слова вчителя.
Ні, ти розумна. Не збагну, чому ти не хочеш учитися.
-Ти знов про той проєкт? -Ні.
Частково.
Добре. Я скажу, чому не зробила. Він би не був досить хороший.
Не отримавши високу оцінку, ви б сердилися.
Ми зробили твою частину.
І маєте високу оцінку. Я так не вмію.
Я пробувалася на роль у п’єсі, а мене осміяли.
Я без кінця вчусь, а оцінки все одно ніякі. Тільки час марную.
Не здавайся так легко.
Ти придумала, як нас урятувати.
Не будь до себе така вимоглива.
Ти ж через оцінку сперечалася.
У нашій сім’ї я перша, хто може вступити в університет.
Круто, але в тебе мають бути найкращі оцінки.
Тепер це все так безглуздо.
І вибач, що на груповому проєкті
через мене ти почувалася якоюсь не такою.
Він зробив!
Якби ваш експеримент вдався, яка від нього була б користь?
Змінюючи час у певних параметрах, можна багато кому помогти.
От якби хтось захворів чи поранився,
його можна було б ввести в часовий стаз, поки не приїде швидка.
Це рятувало б людям життя.
Або ж уяви, що можна було б
сповільнити танення полярних льодовиків.
Тепер ясно, чому ви не здаєтеся.
Там, де ми позичили батареї, ми лишили записки.
Уже починаємо?
Якщо вдасться, поставлю вам найкращі оцінки.
О ні.
-Не працює! -Що таке?
Іонний обмін у батареях надто швидкий.
Вибухне клапан – усе пропало.
Треба його охолодити.
-Стиснене повітря холодне. -Слушно. Спробуймо.
Не охолоджує.
Сторінка 14. «У кожному класі є вогнегасник».
-Двоокис вуглецю холодний, як лід. -Точно!
Подіяло!
Тепер радієте, що я знаю кодекс?
Усі в укриття!
Якщо буде як тоді, часова хвиля от-от з’явиться.
Так.
Приємно бути в тій самій часовій хвилі, що й усі.
І що тепер?
Ви маєте відбути покарання.
Заступник директора не перевіряє, тож я
відпущу вас раніше.
-Бен порушує правило. -Ні.
Обходжу.
«Ми взяли вашу батарею, щоб усіх урятувати.
P.S. Будь ласка, не лишайте нас після уроків»?
Вас підвезти?
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова