Undskyld.
Tyler, hør lige det her. Der er et fedt beat til sidst.
Ja?
Super. Men skal du bruge mit skab?
Seth. Hvor tit skal jeg sige det?
Ingen trommen på gangen. Vi har et musiklokale.
Ja, men det er helt dernede, så...
Du får dem efter skoletid.
Bare rolig. Jeg har et par mere.
- Klar til matematikprøven? - Hvad? Har vi en prøve?
Ja, det sagde ms. Balfour jo sidste gang.
Det var for sjov. Glem det.
- Jeg tror godt, jeg kan få 7 den her gang. - Også mig.
Jeg passede børn i går, og hunden åd mine lektier. Seriøst.
Godmorgen.
Der er opstået en uheldig situation.
I går efter skole
gik nogen ind på ms. Balfours computer og stjal svarene på dagens prøve.
Vedkommende ved, det var forkert.
I får til i eftermiddagen til at komme ind til mig.
Ellers får I helt nye spørgsmål, og så skal I læse det hele forfra.
Hvis ingen melder sig,
taler jeg med jer enkeltvis, til jeg finder den skyldige.
"74 procent af eleverne mærker en øget effektivitet i deres hovedfag..."
Man skal ikke læse op. Brug punkter. Det virker mere afslappet.
Hvad vil du, Seth?
Du sagde, den skyldige skulle stå frem.
Du stjal svarene. Ikke særlig overraskende.
- Av. - Sid ned.
Okay, lad mig nu se.
- Hvem ringer du til? - Dine forældre.
Det er vist ikke nødvendigt. De har meget travlt.
Hej, det er inspektør Young.
Ring venligst tilbage. Det drejer sig om Seth.
Jeg vil gerne drøfte en episode med jer. Tak.
Jeg får nok stuearrest.
Hvis det gør nogen forskel, så fortryder jeg det.
Godt. Men det gør det ikke.
Dine forældre og jeg beslutter, hvad vi gør.
Men jeg er glad for, du sagde det. I det mindste.
Som I ved, er Newton et tech-mekka,
og skolen her har fostret en af branchens sværvægtere.
Det er et glædeligt gensyn med dr. Anna Myers
og et smugkig på hendes seneste opfindelse.
For ikke så længe siden sad hun, hvor I sidder nu.
Det viser bare, at med hårdt arbejde er alt muligt.
I bliver de første, der ser den i aktion.
Kort sagt kan basale tanker overføres og udveksles på en brøkdel af et sekund.
- Som telepati? - På en måde.
- Jeg skal bruge to frivillige. - Vi gør det!
Vent. Det virker allerede.
- Tyler! Hvor vover du at sige sådan? - Hallo, du begyndte.
Okay, stop. Sæt dig ned, Tyler.
Jeg gør det. Børn i den alder...
- Seth? - Ja.
Disse elektroder vil overføre tanker øjeblikkeligt.
Luk øjnene.
I fornemmer måske, at noget er hos jer, dog kun svagt.
- Som at blive kigget over skulderen. - Som inspektør Young altid gør.
Godt, der er forbindelse.
Den anden kan ikke se alt, hvad I tænker. Han kan ikke læse jeres tanker.
Han kan modtage en tanke, hvis I tænker på ham og hans navn.
- Sejt. - Enig med Seth. Meget sejt.
Okay.
Overførsel udført.
Hvad har du gjort? Jeg er i en 12-årigs krop.
I tidligere test blev kun simple tanker overført.
Men I har byttet alt.
Du kan godt løse det? Ikke?
Jeg kan ikke lede skolen i... hans krop.
Du ser virkelig dårligt.
Jeg burde kunne omgøre effekten ved at rekalibrere den neurale interface.
- Hvor lang tid tager det? - Måske omkring 24 timer.
24 timer?
Ingen må vide, at vi lod en forsker udføre eksperimenter på en elev,
- bare fordi hun selv har gået her. - Jeg kan miste min bevilling.
Vi er altså enige? Vi tier stille.
- Seriøst? - Seth?
Får jeg lov til at lede skolen?
- Jeg siger ikke noget. - Du leder ingenting.
Jeg laver en meget overbevisende parodi på dig.
Men meget smagfuld.
Jeg går i gang. Hold ud i de næste 24 timer.
Hvis det skal lykkes, må vi have nogle regler.
Sker der noget vigtigt, finder du mig.
Hvad kan der ske? Jeg er inspektøren.
Jeg tømmer lærernes køleskab og tager en lur på sofaen.
I øvrigt har jeg motionstest i idræt, så held og lykke.
Og jeg skal til trommer efter skole.
Og du har en masse historie for til i morgen.
Mr. Berg giver vildt meget hjemmearbejde.
Du rører ikke ved noget.
- Undskyld, inspektør Young. - Ja. Det er mig.
Seths forældre er i telefonen. Det var vigtigt.
Ja. Det er det. Tak.
Mor?
Seths mor?
Tak, fordi du ringede.
Jeg elsker din lejlighed.
Har du flere tandbørster?
Det føles lidt klamt at bruge din, selvom jeg egentlig er dig.
Du rører den ikke. Der ligger en ny ved vasken. Smid den ud bagefter.
Javel.
- Hvad sker der hos dig? - Vi skal have bøffer.
- Heldige asen. - Jeg er veganer.
- Seth, ingen telefon ved bordet. - Jeg må løbe.
Undskyld... far.
Inspektøren ringede i dag.
Han sagde, det går fint, og at vi kan være stolte.
Han foreslog sjovt nok også, at du fik et nyt trommesæt.
Måske mente han en anden Seth?
Spørg ham igen i morgen. Efter klokken 14.
Hvorfor synes du, han er så led? Han virkede da flink.
Led?
Nå, velbekomme.
Rodehoved.
MATEMATIK
Seths trommestikker.
Skat?
Undskyld, jeg skræmte dig.
- Skulle du ikke læse historie? - Jo.
Jeg skulle lige afreagere først.
Hvordan gik matematikprøven? Du har jo knoklet sådan.
Dine huskelister hjalp meget.
Du var nervøs, men kunne dine ting, så det gik garanteret fint.
I seng om en time.
Seth terpede altså?
Perfekt resultat.
Undskyld.
Yo, Kev! Godmorgen, Lisa.
Ms. Balfour.
- Var det ikke underligt? - Meget underligt.
Yo, Ty. Det kluns er herreflot.
Totalt.
Meget underligt.
Hej. Kommer din sekretær altid med morgenbrød?
Giv mig den.
- Hvad sker der med dit ansigt? Mit ansigt? - Jeg har aldrig barberet mig før.
Da jeg vågnede, havde jeg ondt i lænden. Måske en bivirkning ved eksperimentet.
Du er bare gammel.
Angående de stjålne svar. Du havde jo forberedt dig.
Hvad sker der?
Det var min mors idé. Jeg brugte dem næsten ikke.
Hold nu op, Seth. Du kunne dine ting.
Hvem var det? Var det Tyler? Han dumper snart i matematik.
Og i engelsk. Og i historie.
Det var mig. Hvorfor skulle jeg lyve?
Det ved jeg ikke. Men du dækker over nogen.
Du skal til time.
Hej, Tyler.
Nu skal du høre.
I går sagde jeg til inspektøren, at jeg stjal svarene.
- Stjal du svarene? - Ikke så højt.
Nej, jeg sagde bare, det var mig. Men vi ved jo godt, hvem der stjal dem.
Gør vi? Hvem?
- Dig, Tyler. Du stjal svarene. - Nej. Hvorfor troede du det?
- Du får jo dårlige karakterer. - Det har jeg altid fået.
Det giver sjovt nok god mening.
Det var for sjov. Jeg ved godt, det ikke var dig.
Jeg forstod den ikke.
Se, hvad de har på lærerværelset. Er det ikke fedt?
Nå, hvad sker der?
- Du starter altid mødet. - Selvfølgelig. Men i dag bytter vi roller.
Okay. Vi skal have samlet penge ind til de nye holddragter.
- Vi kan sælge chokolade. - Nej. Det har vi prøvet.
Jeg ved det. Vejfest.
Hvad?
Vi finder en DJ, pynter hallen med graffiti og får nogle madvogne.
Overskuddet går til dragterne.
- Det er faktisk en god idé. - Ja, selvfølgelig.
- Jeg er jo inspektøren. Næste? - Skolens frokostmenu.
Ud med chilien. Den smager ækelt, og alle får kvalme af den.
Server pizza i stedet for.
- Tirsdag er jo pizzadag. - Nu er det tirsdag og torsdag.
Det er sjovt. Hvad mere?
Jeg har stadig problemer med Jeremy. Han forstyrrer klassen.
- Jeremy er så træls. - Inspektør Young?
Helt ærligt, alle tænker det da.
Nå, hvis vi er færdige, så jeg nogle snacks på lærerværelset.
Held og lykke med det store bestyrelsesmøde i dag.
Hvilket bestyrelsesmøde mener du? Jeg har så mange...
- De vil jo skære i musikbudgettet. - I musikbudgettet?
Vent nu lidt...
Vildt sjovt.
Seth, du svarede aldrig?
Jeg har været lidt optaget.
- Hvad synes du om mit design? - Til hvad?
Min T-shirt-trykkeri.
-Ærligt, ville du give 35 dollar for den? - 35 dollar? For en T-shirt?
Aldrig i livet.
Men jeg er nok ikke målgruppen.
Seth, jeg skal tale med dig. Nu.
Skærer I i musikbudgettet? Det eneste fag, jeg kan lide!
Det er skolebestyrelsen. Jeg forsøger at redde det.
- Nå, det gør du? - Ja.
Jeg holder meget af musik, bare ikke på gangene.
- Jeg vil ikke skære ned. - Undskyld, jeg troede...
Vi har bestyrelsesmøde i dag.
Alt bliver fint, når vi to er normale igen.
Så kom!
Jeg tjekker lige forbindelsen igen.
Først vil jeg bare lige sige...
Jeg har spildt sovs på gulvtæppet.
- Og spabadet er i stykker. - På kun 24 timer?
- Godt, så begynder vi. Klar? - Ja.
Okay, luk øjnene. Koncentrer jer.
Der skete ikke noget. Jeg er stadig ham.
Ingen panik.
Hjernen er et indviklet virvar af neuroner,
og teknologien er ny. Det tager tid.
Jeg skal holde oplæg om tre kvarter. Hvad gør vi?
Jeg har en idé. Den er lidt vild, men hvad, hvis jeg optrådte som dig?
Vi har ikke noget valg.
Jeg gør mig umage. Vi må redde musikbudgettet.
Kan du skrive en seddel om, at jeg skal gå tidligt?
Okay.
Hej, har du lige et øjeblik?
- Jeg må tale med dig. Det er vigtigt. - Om hvad?
Tyler fortalte, at du påtog dig skylden.
Sagde han det?
Han sagde også, at du anklagede ham for det.
Du ved jo godt, det var mig.
Jeg ville bare drille Tyler.
Tak for det. Jeg har ikke haft tid til lektier, siden far blev fyret.
Jeg hjælper til derhjemme, mens han søger arbejde,
og tjener lidt på at passe børn og lave T-shirts.
Så du ville ikke også komme hjem med en dårlig karakter.
Det er ingen undskyldning.
Det var forkert, og du må ikke tage skylden.
- Jeg håber ikke, inspektøren er for hård. - Han er god nok. Vent og se.
Tænk, at du gjorde det. Du er en god ven.
- Goddag, John. - Hej.
Hvem er det?
Det er Seth. Han er en af vores musikelever.
Han er en superdygtig trommeslager. Sindssygt god.
Få hellere hans autograf nu.
Nå, men jeg tog ham med for at sætte ansigt på dagens emne.
- Hej. - Velkommen, Seth.
Vi lytter, John.
-"Newton er kendt som tech-hovedstad..." - Undskyld,
- men De har vist dias med. - Har jeg det?
Nå ja, det har jeg. Vil du ikke styre dem for mig?
Meget gerne, hr. inspektør.
"Newton er kendt som tech-hovedstad,
men vi må ikke glemme, hvor vigtig alsidighed er.
Billedkunst, idræt og musik er en uundværlig del af elevernes udvikling.
Som I kan se på skema A,
har musik betydning for en sund udvikling af hjernen,
akademiske præstationer og en generel positiv..."
Undskyld igen.
- Må jeg lige tale med Dem? - Ja. Lige et øjeblik.
Jeg prøver, men det er vildt kedeligt.
- Jeg falder også i søvn. - Glem talen. Jeg har en bedre idé.
Vær dig selv. Gå derind og gør det, du er bedst til.
- Og hvad er det? - At være klassens klovn.
Du brænder for musikken.
Det skal de se.
Glem oplægget. Det er bare en masse søvndyssende tal.
Musik handler ikke om tal, men om følelser.
- Hvad lytter du til? - Jeg hører jazz.
Fedt. Lidt Miles Davis. Lidt Coltrane?
- Det rører dig, ikke? - Jo.
- Hvad med dig? - Jeg kan lide rap.
Det var uventet, men fedt.
- Jeg kan lide blød 80'er-rock. - Klart. Det skal du have lov til.
Pointen er, at musik er lydsporet til vores liv.
Det, vi hører, når vi skriver stile og laver mad og rydder op på værelset,
når vores forældre har bedt os om det 15 gange.
Det gør os glade, når vi er kede af det. Vi føler os mindre alene.
Vi kan ikke skære ned på det i skolen, for så skærer vi en stor del af os selv.
Kan De virkelig spille trommer?
Det lærte jeg i musik. Et bluesbeat. Tænd for det, Seth.
Kom så. Klap med.
Kom nu, lad musikken strømme gennem jer.
Sådan! Hvad med lidt luftguitar?
Alle spiller da luftguitar foran spejlet. Du gør i hvert fald!
Sådan!
Hvad sker der på den her skole?
Underligt. Meget, meget underligt.
Du gjorde det, Seth. Nu øger de ligefrem musikbudgettet.
Jeg har allerede valgt trommesæt.
Godt, vi prøver igen. Luk øjnene.
Overførsel fuldført.
Jeg har ondt i ryggen. Jeg er mig.
- Og jeg kan se igen. -Åh, gudskelov.
Det her er aldrig sket.
Jeg vil savne at være dig.
Det var rart at være barn. Bortset fra lektierne.
Jeg tror, jeg bliver en bedre inspektør af det.
Du er allerede god.
Jeg troede bare, du sad og ødelagde børns liv.
Og det gør du også, men ikke med vilje.
Dit job er svært, og du er god til det. Bedre end mig.
Logan fortalte mig, hvad du gjorde.
Ja, det frygtede jeg. Vær lidt sød ved hende. Hun har det svært.
Det får følger, men de bliver rimelige.
Det var meget dumt at dække over hende, men også utrolig modigt.
Hun er heldig. Jeg er stolt af, at du er min elev.
Vi ses på gangen.
Én ting til.
Din nye sofa er revnet lidt, men det var ikke mig.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve