Promiň.
Tylere, poslouchej. Na konci to má cool vlakovou sekvenci.
Super. Musí to vždycky být má skříňka?
Sethe, kolikrát jsem to říkal? Na chodbách ne. Bubnuj v hudební učebně.
Ale ta je na druhé straně školy.
Vrátím ti je po vyučování.
Neboj, v batohu mám záložní.
- Umíš na písemku z matiky? - Co? My píšeme?
Zapomněls? Balfourová to říkala na hodině.
To měl být vtip.
No nic.
Nechci to zakřiknout, ale vidím to na trojku.
Já taky. Včera jsem hlídala děti a pes mi snědl úkol.
Jako fakt. Nekecám.
Dobré ráno.
Musíme si o něčem promluvit a není to dobré.
Včera po vyučování
někdo ukradl z počítače paní Balfourové odpovědi k dnešnímu testu.
Ten někdo ví, že se to nemá.
A má dnešek na to, aby se mi přišel přiznat.
Jinak paní Balfourová sestaví nový test a budete se učit dvakrát tak dlouho.
A když viník nepřijde,
budu si vás volat jednoho po druhém, dokud ho neodhalím.
PŘERUŠENÉ OKRUHY
NEJLEPŠÍ ŘEDITEL NA SVĚTĚ
„Ve skutečnosti 74 % žáků zaznamenalo vyšší úspěšnost, poté co…“
Místo čtení to chce mít jen body. Pak to vyzní uvolněněji.
Jak ti můžu pomoct?
Řekl jste, že viník má dnešek, tak…
Ty jsi to ukradl?
To se dalo čekat.
- Au. - Posaď se.
Tak jo. Dobře.
Komu voláte?
Tvým rodičům.
Ne, to podle mě není nutný. Mají hodně práce.
Ano, tady ředitel Young.
Až budete moct, zavolejte, prosím. Jde o Setha.
Nastala tu situace, kterou chci probrat. Díky.
Určitě budu mít zaracha.
Jestli to něco mění, ta krádež mě mrzí.
To je dobře. Ale nemění.
Na řešení se domluvím s tvými rodiči.
Ale aspoň ses přiznal. Udělals správnou věc.
Newton je teď centrem technologií
a z naší školy vyšel jeden z velikánů oboru.
Ty jo.
Těší mě, že nám doktorka Anna Myersová přišla ukázat svůj nejnovější vynález.
A není to tak dávno, co seděla tam, kde teď vy.
Takže jak vidíte, s pracovitostí dosáhnete čehokoli.
Veřejnost to ještě neviděla, takže jste první.
Jednoduše řečeno, přístroj umožňuje téměř okamžitou výměnu
nebo sdílení myšlenek.
- Telepatii? - Tak nějak.
Kteří dva to zkusí?
My chceme.
Počkat. Už to funguje.
Tylere, jak se opovažuješ?
Hej, ty sis začal.
Tak to by stačilo. Sedni si, Tylere.
Já se hlásím.
Víš, jaké děti jsou.
- Sethe. - Jo.
Tyto elektrody umožní okamžité sdílení myšlenek.
Zavřete oči.
Asi máte pocit, že nesedíte sami, i když možná jen slabý.
- Jako by vám někdo stál za zády. - Ten pocit mám z ředitele furt.
Tak jo, spojení navázáno.
Nemůžete tomu druhému vidět do hlavy. Nečtete mu myšlenky.
Ale můžete mu je posílat.
A on je vnímá, když pomyslíte na něj nebo na jeho jméno.
- Bezva. - Souhlasím. Fakt bezva.
Tak jo.
Přenos dokončen.
Co jsi to udělala? Jsem v těle 12letého.
V předchozích testech došlo jen k výměně prostých myšlenek.
Ale vy jste úplně prohození.
Dokážeš to spravit, že ano?
Nemůžu řídit školu, když jsem… on.
Ty jo, jste fakt slepej.
Nebojte, zvrátíme to kalibrací propojení mozku s procesorem.
Za jak dlouho?
Tak za 24 hodin.
Celý den?
Nikdo nesmí vědět,
že jsme povolili pokus na žákovi, jen proto že sem daná vědkyně chodila.
Ráda to utajím. Přišla bych o finance.
Takže souhlasíš? Nikomu ani slovo.
Děláte si srandu?
Sethe?
Takže teď můžu řídit školu?
- Nebojte, mlčím. - Počkej, nic neřídíš.
Napodobím vás. Vlastně to dělávám a fakt skvěle.
Nijak nevkusně.
Pustím se do práce.
Jen to nějak vydržte těch 24 hodin.
Chce to pár pravidel, abychom to zvládli.
Kdyby se něco seběhlo, najdi mě.
Co by se seběhlo? Jsem ředitel.
Vyjím lednici ve sborovně a zdřímnu si na gauči.
V těláku máme kondiční testy, tak hodně štěstí.
A po škole jdu na bubnování.
A na zítřek mám spoustu čtení do dějáku.
Pan Berg nás nešetří. Jo.
Na nic tady nesahej.
- Promiňte, pane řediteli. - Ano, to jsem já.
Volají Sethovi rodiče. Prý jste něco chtěl.
Ano, pravda. Díky.
Mami?
Sethova mámo?
Díky za zavolání.
Zdravím. Máte super byt.
Máte tu kartáček navíc?
Úplně se mi nechce používat váš, i když jsem teď vy.
Na můj nesahej.
- Ve skříňce najdeš nový. Pak ho vyhoď. - Jo, jasný.
- Co u vás? - Pomůžeš mi?
Večeříme steak.
- Jste klikař. - Jsem vegan.
U stolu bez mobilu. Pravidla znáš.
Musím končit.
Promiň, tati.
Dneska volal váš ředitel.
Prý si vedeš skvěle a máme být pyšní.
A taky ti máme koupit nové bubny, což mě udivilo.
Určitě nemluvil o nějakém jiném Sethovi?
Radši mu zavolej zítra. Po druhé odpolední.
Proč ho máš za protivu? Mně se zdál milý.
Protivu?
Tak dobrou chuť.
To je bordelář.
MATEMATIKA
Sethovy hůlky.
Zlatíčko.
Promiň mi to. Myslela jsem, že máš čtení do dějepisu.
To mám.
Jen… nejdřív lehce upustím páru.
Vidíš, co ten test z matiky? Vím, jak moc ses učil.
Ty kartičky vážně pomohly.
Vím, že ses toho bál, ale určitě sis věděl se vším rady.
Za hodinu spát.
Seth se učil?
Bez chyby?
Pardon.
Čau, Keve!
Ahoj, Liso.
Paní Balfourová.
Taky ti to připadalo divný?
Jo a hodně.
Čau, Tyi. Ty hadry jsou bomba.
Nekecám.
Fakt hodně divný.
Zdravím. To vám asistentka nosí každý ráno?
Dej to sem.
Co to máš s obličejem? Totiž já.
Nikdy jsem se neholil. A když jsem se vzbudil, bolely mě záda.
- Možná vedlejší účinek pokusu. - Tomu se říká stáří.
Promluvme si o tom ukradeném testu. Vždyť ses učil.
Co se tady děje?
To napadlo mámu. Sotva jsem je četl.
Ale no tak.
Uměl jsi to.
Kdo to ukradl?
Byl to Tyler? V matice málem propadá.
I v angličtině. A v dějepisu.
Byl jsem to já. Proč bych o tom lhal?
To nevím.
Ale někoho kryješ.
Honem do třídy.
Poslyš, Tylere.
Musím ti něco říct.
Včera jsem řediteli řekl, že jsem ukradl ten test.
To jsi ukradl ty?
Ne tak nahlas.
Ne, neukradl. Jen jsem to řekl. Oba víme, kdo ho ve skutečnosti vzal.
Víme? Kdo?
Ty, Tylere. Ty jsi ho ukradl.
To teda ne. Jak tě to napadlo?
Máš špatné známky.
To jsem měl vždycky.
To vlastně dává smysl.
Dělám si srandu.
- Vím, žes ho nevzal. - A to je vtipný?
Víte, že ve sborovně mají zmrzku? Není to super?
Tak? Co se děje?
- Schůze zahajujete vy. - Jasně.
Ale dneska to ozvláštníme.
Tak jo. Potřebujeme nějak vybrat peníze na nové týmové dresy.
- Prodej čokotyčinek? - Ne, to už tady bylo.
Už vím. Veřejná párty.
Cože?
Bude tu DJ, graffiti v tělocvičně a pojízdné stánky s jídlem.
Výdělek půjde na dresy.
To je vlastně dobrý nápad.
No jasně.
Však jsem ředitel.
- Co dál? - Změna jídelníčku.
Škrtněte chili. Je to hnus a všem je zbytek dne těžko.
Nahraďte ho pizzou.
Ta bývá v úterý.
Odteď i ve čtvrtek.
To je zábava. Co dál?
Potřebuju pomoc. Zase ten Jeremy.
Jenom všechny vyrušuje.
- Je fakt hroznej. - Pane Youngu.
Ale no tak, všichni si to myslíme.
A jestli je to všechno, viděl jsem ve sborovně plněný taštičky.
- Hodně štěstí na schůzi školní rady. - Díky.
A na které přesně? Mám jich tolik…
- O krácení rozpočtu na hudebku. - Na hudebku?
Vydrž.
To nemá chybu.
Sethe, neozval ses mi.
Měl jsem toho moc.
- Co na něj říkáš? - K čemu je?
Prodávám přece potisky na trička.
- Upřímně. Dal bys za něj 35 dolarů? - Třicet pět? Za tričko?
Bez šance.
Ale možná nejsem tvá cílovka.
Sethe, musíme si promluvit. Hned.
Krátíte hudebce rozpočet? Jak můžete? Jedinej dobrej předmět.
Já nic nekrátím. To školní rada. Já ho chci zachránit.
- Jo? Fakt? - Jo.
Věř nebo ne, mám hudbu rád. Mimo školní chodbu.
- Nechci umění omezovat. - Promiňte, myslel…
Dnes mám s radou schůzi. Všechno bude fajn, až se zas prohodíme.
Tak pojďme na to.
Ještě znovu prověřím spojení.
Než se prohodíme, chci jen říct…
Lehce jsem vám ušpinil koberec a rozbil vanu.
- Ale asi už byla vadná. - Byl to jen den.
- Tak jo, připraveno. Můžeme? - Jo.
Dobře, zavřete oči. Soustřeďte se.
Nic se nestalo. Pořád jsem on.
Nepanikařte.
Mozek je složité klubko neuronů a tohle je nová technologie, tak to trvá.
Za 45 minut mám prezentaci. Co teď?
Mám nápad.
Je to trochu bláznivý, ale nemůžu vás tam zastoupit?
Asi není jiná možnost.
Dám do toho všechno. Musíme hudebku zachránit.
Jo, potřebuju omluvenku, aby mě pustili z výuky.
Dobře.
Hej, máš chvilku?
- Chci si o něčem promluvit. - O čem?
Tyler říkal, žes na sebe vzal tu krádež.
To že řekl?
A taky že jsi z toho obvinil jeho.
Proč? Víš, že jsem to byla já.
No, rád si z něj dělám srandu.
Díky, že mě kryješ.
Co tátu vyhodili, nemám moc času na učení. Než si najde práci, tak doma pomáhám.
A vydělávám hlídáním dětí a těmi tričky.
A za nic jsi nechtěla k tomu všemu přinést blbou známku.
To mě neomlouvá. Je mi hrozně. Nebylo to správný a nesmí potrestat tebe.
Snad ředitel nebude moc zlej.
Je to dobrák. Možná tě až překvapí.
Nemůžu uvěřit, žes to udělal. Jsi bezva kamarád.
- Johne. - Dobrý den.
Jo.
Kdo to je?
Tohle je Seth. Chodí do hudební výchovy.
Je to velmi talentovaný bubeník. Skvělý. Chtějte podpis, jednou bude hvězda.
Přivedl jsem ho, abyste ten problém chápali v osobnější rovině.
- Zdravím. - Vítej, Sethe.
Jsme jedno ucho.
- „Newton je centrem technologií…“ - Promiňte.
- Myslím, že máte i prezentaci. - Jo?
No ano, mám.
Jistě. Co kdybys ji promítal?
S radostí, pane řediteli.
„Newton je centrem technologií,
ale je třeba předávat všeobecný rozhled.
I umění, pohyb a hudba jsou nedílnou součástí vývoje našich žáků.
Jak vidíte na grafu A,
hudba prokazatelně napomáhá ke zdravému vývoji mozku,
dobrým studijním výsledkům a pozitivnímu přístupu…“
Promiňte.
Mohl byste na chviličku?
Jo. Minutku.
Snažím se, ale je to fakt nudný.
- Uspávám i sebe. - Zapomeň na to. Mám lepší nápad.
Buď sám sebou. Nastup tam a dělej, co umíš nejlíp.
- A to je co? - Buď třídní klaun.
Pro hudbu máš jednoznačně vášeň.
Předveď jim ji.
Na prezentaci zapomeňte. Jsou to jen čísla, co nás uspávají.
V hudbě nejde o čísla, ale o emoce.
- Co posloucháte? - Já jazz.
Super. Nějaký ten Miles Davis? Troška Coltrana?
- To vás bere, že? - Jo.
A co vy?
Mám ráda rap.
To jsem nečekal, ale super.
A já rock z 80. let.
No jasně. A nebudu vás za to soudit.
Snažím se říct, že hudba podkresluje naše životy.
Posloucháme ji při psaní slohovek,
při vaření, a když na asi patnáctý příkaz konečně uklízíme pokoj.
Rozveselí nás, když jsme smutní nebo osamělí.
Kdybychom ji smazali z osnov, tak smažeme velkou část toho, kým jsme.
Tak jo.
Nevěděl jsem, že to umíte.
Umím to z hudebky. To bylo blues.
Spusť to Sethe.
No tak, tleskejte.
No tak, nechte se hudbou unést.
Bezva. A kdo zahrajete na kytaru?
Určitě si u zrcadla hrajete na kytaristy. Vy stoprocentně!
No vida!
Jo.
Co se v týhle škole děje?
Divný. Fakt hodně divný.
Výborně.
- Nakonec rozpočet dokonce zvednou. - Vím, za jaký bubny ho utratit.
Fajn, znovu. Zavřete oči.
Přenos dokončen.
Moje záda. Jsem zpět.
- A já vidím. - Díkybohu.
Tohle se nikdy nestalo.
Bude mi to chybět.
Bavilo mě být zas klukem. Až na úlohy.
Myslím, že mi to pomůže být lepším ředitelem.
Už teď jste dobrej.
Myslel jsem, že jen znepříjemňujete děckám život.
To sice děláte, ale ne schválně.
Máte těžkou práci, ale zvládáte ji. Líp než já.
Logan mi řekla, cos udělal.
Jo, toho jsem se bál.
Nebuďte na ni přísnej. Má to těžký.
Čeká ji trest, ale férový, neboj.
Krýt ji bylo vážně hloupé, ale taky ohromně statečné.
Má štěstí, že jsi její kamarád, a já, že jsi můj žák.
Tak se mějte.
Ještě něco. Váš novej gauč má trhlinku, ale asi už tam byla.
Překlad titulků: Růžena Svobodová