Förlåt.
Tyler. Lyssna på det här. Det har ett coolt litet tåg-beat i slutet.
Asgrymt. Men måste du alltid använda mitt skåp?
Seth. Hur många gånger har jag sagt det?
Inget trummande i korridorerna. Vi har ett musikrum.
Det ligger i andra änden av skolan, så…
Du får tillbaka dem efter skolan.
Ingen fara. Jag har extra i väskan.
- Redo för matteprovet? - Va? Har vi prov?
Hur kunde du glömma? Ms Balfour sa det på förra lektionen.
Jag skojade.
Glöm det.
Peppar, peppar, men jag kan nog få ett C den här gången.
Jag också. I går kväll satt jag barnvakt och hunden åt min läxa.
Allvarligt. Inget skämt.
God morgon.
Vi har visst en situation att ta itu med, och den är inte bra.
I går efter skolan
tog sig nån i ms Balfours dator och stal svaren till dagens prov.
Den skyldige vet såklart att det var fel,
så jag ger dem till dagens slut att söka upp mig.
Annars får ms Balfour skriva helt nya frågor,
vilket betyder dubbel studietid för er alla.
Och om ingen träder fram,
så kallar jag in er en och en tills jag vet vem som gjorde det.
VÄRLDENS BÄSTA REKTOR
"Sjuttiofyra procent av elever
rapporterar ökad effektivitet i sina kärnämnen efter…"
Läs inte talet. Jag använder stödord. Det ger en mer avspänd känsla.
Hur kan jag hjälpa dig, Seth?
Du sa att den skyldige fick dagen på sig…
Du stal facit.
Jag är inte förvånad.
- Aj. - Sätt dig.
Okej, få se här.
Vem ringer du?
Dina föräldrar.
Åh, nej. Det behövs inte. De är väldigt upptagna.
Ja, hej, det här är rektor Young.
Var snälla och ring upp mig snarast angående Seth.
Jag vill diskutera en situation som uppstått. Tack.
Jag lär nog få utegångsförbud.
Om det gör nån skillnad, så ångrar jag det jag gjorde.
Bra. Men det gör det inte.
Dina föräldrar och jag beslutar hur vi ska hantera det.
Men bra att du berättade.
Åtminstone gjorde du det rätt.
Som ni vet är Newton ett teknikmekka,
och vår skola har producerat en av dess ledare.
Det gläder mig att dr Anna Myers har kommit tillbaka
för att ge oss en smygtitt på sin nya uppfinning.
Och det var inte länge sen som hon satt här där ni sitter nu.
Vilket visar att allt är möjligt med hårt arbete.
Vi har inte lanserat officiellt än, så ni får se den först.
Den här apparaten möjliggör att grundläggande tankar delas
eller utbyts på en bråkdels sekund.
Som telepati?
Ungefär. Jag behöver två frivilliga.
Vi gör det.
Vänta. Det funkar redan.
Tyler, hur vågar du säga så.
Du började.
Okej, nu räcker det. Sitt ner, Tyler.
Jag gör det. Du minns hur det var i deras ålder.
- Seth. - Ja.
De här elektroderna möjliggör omedelbart utbyte av tankar.
Slut ögonen nu.
Ni kan få en känsla av en närvaro,
om än svag. Nästan som om nån tittade över axeln på er.
Så känns det alltid med rektor Young.
Det betyder att en anslutning har skett.
Den andra personen kan inte se eller läsa alla era tankar.
De kan ta emot en tanke ni skapar,
och de kan tillgå den om ni tänker på dem eller deras namn.
- Coolt. - Jag håller med. Väldigt coolt.
Då så.
Överföring slutförd.
Vad har du gjort? Jag är i en 12-årings kropp.
I mina tidigare tester kunde bara enkla tankar och meningar utbytas.
Men ni har bokstavligen bytt allt.
Du kan väl ställa det här till rätta?
Jag kan inte driva skolan i hans kropp.
Wow, du ser verkligen dåligt.
Ingen fara. Jag bör kunna återställa det genom att kalibrera om nervgränssnittet.
Hur lång tid tar det?
Kanske 24 timmar eller så.
Tjugofyra timmar?
Ingen får veta det här.
Det ser illa ut att vi lät en forskare experimentera på en elev
bara för att hon gick i skolan här.
Tror du det ser bra ut för mig? Jag kan förlora min finansiering.
Så vi är överens? Vi håller tyst om det här.
Skojar du?
Seth?
Får jag vara rektor och basa över skolan?
- Ingen fara. Jag säger inget. - Du ska inte basa över nåt.
Jag kan spela dig väldigt övertygande. Jag gör faktiskt en sjukt bra imitation.
Men väldigt smakfull.
Det är bäst jag sätter igång. Håll bara ut de närmaste 24 timmarna.
Om vi ska lyckas med det här måste vi ha vissa regler.
Leta upp mig om nåt viktigt dyker upp.
Vad skulle dyka upp? Jag är rektor.
Jag ska bara länsa kylen i lärarrummet och sova på soffan.
Förresten, jag har konditionsprov på gympan, så lycka till.
Och jag har trumlektioner efter skolan.
Och du har mycket historia att plugga till i morgon.
Mr Berg ger massor av hemläxa.
Och rör inget i mitt kontor.
Ursäkta, rektor Young.
Ja. Det är jag.
Seths föräldrar på linje ett. Ni sa att det var viktigt.
Ja. Det är det. Tack.
Mamma?
Mamma till Seth?
Tack för att ni ringer tillbaka.
Hej. Jag älskar din lägenhet.
Har du en extra tandborste?
För det känns lite mysko att använda din, trots att jag rent tekniskt är du.
Rör inte min tandborste.
Det finns en extra i skåpet. Kasta den sen.
Okej.
-Vad händer där borta? -Jag behöver hjälp.
Dina föräldrar har lagat biff.
- Lyllo dig. - Jag är vegan.
Seth, inga mobiler vid bordet. Du vet reglerna.
Jag måste sluta.
Förlåt… pappa.
Din rektor ringde i dag.
Han sa att du är duktig och att vi ska vara stolta.
Han föreslog konstigt nog också att vi ska köpa dig ett nytt trumset.
Är ni säkra på att han inte menade en annan Seth?
Ni kan kanske dubbekolla i morgon. Efter kl 14:00.
Rektorn verkade trevlig, inte elak som du sagt.
Elak?
Då så. Hugg in.
Vilken lortgris.
HÖGSTADIEMATTE
Seths trumpinnar.
Raring.
Förlåt.
Du hade ju mycket historia att plugga.
Det har jag.
Jag bara lättar på trycket lite först.
Jag glömde fråga om ditt matteprov. Jag vet hur flitigt du pluggade.
Dina flashcards hjälpte verkligen.
Jag vet att du var nervös, men du var påläst
och det gick säkert jättebra.
Släckning om en timme.
Så Seth studerade faktiskt?
Alla rätt?
Åh, förlåt.
Hördu, Kev!
God morgon, Lisa.
Ms Balfour.
Är det jag, eller var det där mysko?
Väldigt mysko.
Tja, Ty. Sjyssta paltor.
Seriöst.
Väldigt, väldigt mysko.
Hej. Tar din assistent med bakverk till dig varje morgon?
Ge mig den.
Vad har hänt med ditt ansikte? Eller mitt ansikte?
Jag har aldrig rakat mig förut.
Och när jag vaknade i morse värkte ländryggen.
Det är nog en biverkning av experimentet.
Det kallas åldrande.
Låt oss prata om de stulna svaren. Du hade studerat till provet.
Vad står på?
De var mammas idé. Jag använde dem knappt.
Se så, Seth.
Du var påläst.
Vem gjorde det?
Var det Tyler? Han får knappt godkänt i matten.
Och engelskan och historian.
Jag gjorde det. Varför skulle jag ljuga om nåt sånt?
Jag vet inte.
Men du skyddar nån.
Lektionen kallar.
Du, Tyler.
Jag måste berätta en sak.
I går sa jag till rektorn att jag stal provsvaren.
Stal du provsvaren?
Inte så högt.
Nej, jag sa bara det. Vi vet båda vem som stal dem.
Gör vi? Vem?
Du, Tyler. Du stal provsvaren.
Nej. Varför tror du det?
För att dina betyg är dåliga?
Det har de alltid varit.
Det är faktiskt märkligt logiskt.
Jag skojar bara.
- Jag vet att du inte stal det. - Jag fattar inte skämtet.
Visste ni att de här fanns i lärarrummet?
Hur häftigt är det?
Så, vad står på?
- Ni brukar inleda mötet. - Självklart.
Men låt oss prova nåt nytt i dag.
Okej. Vi behöver en insamlingsidé för de nya lagdräkterna.
Vi kan sälja chokladkakor.
Nej, det har redan gjorts.
Jag vet: kvartersfest.
Ursäkta?
Vi hyr in en dj, dekorerar gympasalen med graffitikonst,
tar dit några mattruckar. Alla intäkter går till dräkterna.
Det är faktiskt en bra idé.
Såklart.
Jag är rektor.
- Vad är nästa punkt? - Ny lunchmeny.
Slopa chiligrytan.
Den är vidrig och alla mår illa hela dagen.
Byt ut den mot pizza.
Men tisdag är pizzadag.
Nu är det pizzadag på tisdag och torsdag. Det här är kul. Vad mer?
Jag behöver hjälp. Jeremy strular fortfarande.
Han stör klassen.
- Jeremy är hemsk. - Rektor Young.
Kom igen, vi tänker det allihop.
Då så, om vi är klara här, så såg jag några piroger i lärarrummet.
Lycka till på dagens stora styrelsemöte.
Tack.
Vilket styrelsemöte menar du?
Jag har så många…
- Om att skära ned musikbudgeten. - Skära ned musikbudgeten?
Vänta.
Så komiskt.
Seth, du ringde aldrig tillbaka.
Jag var lite upptagen.
- Vad tyckte du om min design? - Till vad?
Mina T-shirttryck. Skulle du betala 35 dollar för den här?
Trettiofem dollar? För en T-shirt?
Inte en chans.
Men jag är kanske inte din målgrupp.
Seth, jag måste prata med dig. Nu.
Ska du skära ned musikbudgeten? Det är ju det enda ämnet jag gillar.
Jag tänker inte skära ned budgeten.
Skolstyrelsen vill det. Jag försöker rädda den.
- Gör du? Verkligen? - Ja.
Jag bryr mig faktiskt om musik, bara inte i korridorerna.
- Jag vill inte skära ned i konstämnen. - Förlåt, jag antog bara…
Jag har styrelsemöte senare.
Det ordnar sig. Doktorn måste bara återställa allt.
Kom igen, då.
Låt mig bara trippelkolla anslutningarna.
Innan vi byter tillbaka ville jag bara säga…
Jag spillde sås på din matta. Och din jacuzzi pajade.
- Men den var nog redan bristfällig. - Det har bara gått 24 timmar.
- Då så. Allt är klart. Redo? - Ja.
Då så, blunda. Koncentrera er.
Inget hände. Jag är fortfarande han.
Ingen panik.
Hjärnan är ett invecklat neurontrassel,
och det här är ny teknik. Det tar bara tid.
Jag har en presentation om 45 minuter. Vad ska vi göra?
Jag har en idé.
Den är lite knasig, men jag skulle kunna hålla talet som du?
Vi har väl inget val.
Jag ska göra ett bra jobb. Vi måste rädda musikbudgeten.
Du måste ge mig skriftligt tillstånd att lämna lektionen tidigt.
Okej.
Hej, har du en sekund?
- Vi måste prata. Det är viktigt. - Vad är det?
Tyler sa att du tog skulden för de stulna svaren.
Sa han det?
Han sa också att du anklagade honom för att ha gjort det.
Varför? Du vet ju att det var jag.
Du vet, för att jäklas med Tyler.
Tack för att du skyddade mig. Det har varit svårt att hinna plugga
sen pappa miste jobbet.
Jag har hjälpt till hemma medan han söker jobb,
och försökt tjäna pengar som barnvakt och med T-shirtföretaget.
Och du ville inte komma hem med ett dåligt betyg utöver allt annat.
Det är ingen ursäkt. Jag känner mig usel.
Det var fel, och jag låter inte dig ta smällen.
Hoppas bara att rektorn inte är för hård mot mig.
Han är schyst. Du blir kanske förvånad.
Jag fattar inte att du gjorde så här. Du är en riktigt bra vän.
- Hej, John. - Hej.
Just det.
Vem är det här?
Det här är Seth, en av våra musikelever.
Han är en superbegåvad trummis, typ galet bra.
Få hans autograf nu, för han lär bli känd.
Jag bad honom komma i dag
så att ni kan sätta ett ansikte på ärendet i fråga.
- Hej. - Välkommen, Seth.
Vi lyssnar, John.
-"Newton är känt som teknikmekka…" - Ursäkta att jag avbryter,
- men ni har nog en bildpresentation. - Har jag?
Just det, det har jag.
Självklart, du kan väl köra dem åt mig.
Det vore ett nöje, rektorn.
"Newton är känt som ett teknikmekka,
men vi får inte förbise vikten av att vara heltäckande.
Konst, idrott och musik är en väsentlig del
av våra elevers utveckling.
Som ni ser i tabell A,
så har musik kopplats till hälsosam hjärnutveckling,
akademisk prestation och ett positivt tankesätt överlag…"
Ursäkta avbrottet igen.
Några ord, rektorn?
Ja. Ett ögonblick.
Jag försöker, men det är supertråkigt.
- Jag somnar bara av att läsa det. - Glöm talet. Jag har en bättre idé.
Var dig själv. Gå fram och gör det du gör bäst.
- Som är vad? - Att vara klassens pajas.
Du har definitivt en passion för musik.
Få dem att se det.
Glöm talet.
Det är bara en massa trista fakta och siffror.
Musik handlar inte om siffror, utan om känsla.
- Vad lyssnar du på? - Jag lyssnar på jazz.
Underbart. Lite Miles Davis.
Lite Coltrane?
- Det rör upp känslor, va? - Ja.
Och du?
Jag gillar rap.
Oväntat, men coolt.
Jag gillar mjuk 80-talsrock.
Såklart. Och jag dömer dig inte för det.
Poängen är att musik är våra livs soundtrack.
Vi lyssnar på den när vi skriver uppsatser
eller lagar middag eller städar våra rum
när våra föräldrar har sagt åt oss typ 15 gånger.
Den gör oss glad när vi är ledsna. Den lindrar ensamhetskänslan.
Vi kan inte skära bort den från våra skolor,
för då skär vi bort en stor del av dem vi är.
Okej.
Jag visste inte att ni spelar trummor.
Jag lärde mig på musiken. Det är en bluestakt.
Kör igång, Seth.
Kom igen. Klappa med.
Kom igen, låt musiken flöda igenom er.
Så där, ja. Kanske lite luftgitarr?
Säg inte att ni inte spelar luftgitarr framför spegeln.
Jag vet att du gör det.
Såja.
Ja.
Vad händer på den här skolan?
Mysko. Väldigt mysko.
Du gjorde det, Seth.
De skär inte ned i musikbudgeten, de ökar den.
Jag vet vilket trumset vi borde köpa.
Okej, vi provar igen. Blunda.
Överföring slutförd.
Ryggen värker. Jag är jag.
- Och jag kan se igen. - Tack och lov.
Det här hände aldrig.
Jag kommer att sakna att vara du.
Det var kul att vara grabb igen, förutom läxorna.
På ett märkligt sätt gör det här nog mig till en bättre rektor.
Du är redan en bra rektor.
Jag trodde bara du satt på kontoret och gjorde våra liv eländiga.
Det gör du, men inte avsiktligt.
Ditt jobb är svårt och du är bra på det.
Bättre än jag.
Logan berättade vad du gjorde.
Ja, jag var orolig för det.
Var lindrig mot henne. Hon har det tufft.
Hon får konsekvenser, men de blir rättvisa.
Att skydda henne var dumt, men också otrolig modigt.
Hon har tur som har dig som vän, och jag är stolt att ha dig som elev.
Vi ses i korridorerna.
En sak till.
Din nya soffa har en liten reva, men den var nog redan där.
Undertexter: Kristina Donnellan