Unnskyld.
Tyler. Hør her. Den har en kul tog-beat på slutten.
Tøft, men må du bruke skapet mitt?
Seth! Hvor mange ganger har jeg sagt det? Ikke i gangen, men på musikkrommet.
Men det er helt på den andre siden.
Du får dem etter skolen.
Jeg har to til i sekken.
- Klar til matteprøven? - Hva? Har vi prøve?
Har du glemt det? Ms. Balfour sa det jo.
Jeg tuller.
Glem det.
Jeg tror jeg kan klare å få en C denne gangen.
Jeg også. Jeg satt barnevakt, og hunden spiste leksen min. Det er sant.
God morgen.
Det ser ut som om vi har et problem. Det er ikke bra.
I går var noen inne på Ms. Balfours pc og stjal svarene til dagens prøve.
Den som gjorde det, vet det var galt. De får muligheten til å komme til meg i dag.
Ellers må Ms. Balfour lage en ny prøve, noe som betyr mer lesing for dere.
Hvis ingen innrømmer det, vil jeg snakke med dere alle for å finne ut av det.
VERDENS BESTE REKTOR
"74 % av elevene melder om økt effektivitet i hovedfagene etter…"
Ikke les. Bruk heller stikkord. Da føles det mer naturlig.
Hva er det, Seth?
- Du sa den skyldige måtte komme… - Stjal du prøvesvarene?
Overrasker meg ikke.
- Oi. - Sett deg.
Greit. La meg se.
- Hvem ringer du? - Foreldrene dine.
Det er ikke nødvendig. De har det travelt.
Det er rektor Young.
Ring meg så snart du kan. Det gjelder Seth.
Det har skjedd noe som jeg vil snakke med dere om.
Tror jeg får husarrest.
Jeg angrer veldig, om det har noe å si.
Bra, men nei.
Jeg skal diskutere det med foreldrene dine.
Takk for at du sa det. Du gjorde det rette.
Newton skole er et mekka for teknologi. Skolen har produsert en stor leder.
Dr. Anna Myers er tilbake for å vise oss sin nye oppfinnelse.
Det er ikke lenge siden hun satt der dere sitter nå.
Det viser at alt er mulig gjennom hardt arbeid.
Vi har ikke lansert den ennå, og dere er de første til å se den.
Den lar grunnleggende tanker bli overført, eller delt, i løpet av et øyeblikk.
- Som telepati? - På en måte.
- Jeg trenger to frivillige. - Vi gjør det.
Det funker alt.
- Tyler! Hvordan kan du si det? - Det var du som begynte.
Det holder. Sett deg, Tyler.
Jeg gjør det. Du husker hvordan det var.
- Seth. - Ja.
Elektrodene vil la dere dele tanker momentant.
Lukk øynene.
Det vil føles som om noe annet er der, selv om det er vagt.
- Som om noen ser over skulderen din. - Det er alltid sånn med rektor.
Nå er forbindelsen gjort.
Den andre personen kan ikke se dine tanker.
De ser ikke alt, men de kan motta en tanke du skaper.
De får tilgang til den om du tenker på dem eller navnet deres.
- Kult. - Enig. Veldig kult.
Ok.
Overføring utført.
Hva har du gjort? Jeg er i en 12-årings kropp.
I tidligere tester ble kun enkle tanker og setninger delt.
Men dere har byttet alt.
Du kan vel fikse det? Jeg kan ikke drive skolen som ham.
Du har veldig dårlig syn.
Jeg bør kunne snu effektene ved å kalibrere nerve-grensesnittet.
- Og hvor lang tid tar det? - Kanskje et døgn?
Et helt døgn?
Ingen må få vite at en forsker utførte farlige eksperimenter på en elev
- fordi hun selv gikk her. - Jeg kan miste all finansiering.
Da får vi holde det hemmelig.
- Tuller du? - Seth?
Får jeg være rektor og sjef?
- Jeg skal ikke si noe. - Du får ikke være sjef.
Jeg vil være god som deg. Jeg er god til å imitere.
- Veldig passende. - Jeg får sette i gang.
Bare lat som ingenting de neste 24 timene.
Hvis dette skal gå, må vi ha noen regler. Om noe er viktig, må du komme til meg.
Hva vil skje? Jeg er rektor.
Jeg tømmer lærernes kjøleskap og tar meg en lur.
Jeg har en kondisjonstest i gymmen. Lykke til.
Jeg har trommetimer etter skolen.
Og du må lese mye historie før i morgen.
Mr. Berg gir mye lekser.
Ikke rør noe på kontoret!
- Unnskyld, rektor Young. - Ja, det er meg.
Seths foreldre ringer. Det var viktig?
Ja, det er det. Takk.
Mamma?
Mammaen til Seth? Takk for at du ringte.
Jeg elsker leiligheten din. Har du en ekstra tannbørste?
Det føles rart å bruke din, selv om jeg teknisk sett er deg.
Ikke rør tannbørsten.
- Det er en ved vasken. Kast den etterpå. - Greit.
-Hva skjer? - Jeg trenger hjelp.
De har laget biff.
- Så bra. - Jeg er veganer.
Ingen mobil ved bordet. Det vet du.
Jeg må gå.
Unnskyld… pappa.
Rektor ringte oss i dag.
Han sa du gjorde det bra. At vi bør være stolte.
Han sa vi bør kjøpe et nytt trommesett til deg.
Han snakket ikke om en annen Seth, da?
Dere bør kanskje sjekke i morgen etter klokken 14.
Du sier rektor er slem, men han virker hyggelig.
Slem?
Vær så god.
For en slask.
MATTE
Seths trommestikker.
Vennen.
Skremte jeg deg? Jeg trodde du måtte lese historie.
Ja. Jeg ville bare lette på trykket først.
Hvordan gikk matteprøven? Du leste så mye før den.
Huskekortene du lagde hjalp. Jeg vet du var nervøs, men du kunne alt.
Det gikk nok bra.
Lyset av om en time.
Leste du, Seth?
Hundre prosent.
Unnskyld.
Yo, Kev!
God morgen, Lisa.
Ms. Balfour.
- Var ikke det litt merkelig? - Veldig merkelig.
Yo, Ty. Fett hyre.
Helt schpaa.
Veldig merkelig.
- Får du ferske bakervarer hver morgen? - Gi meg den.
- Hva skjedde med ansiktet ditt? Mitt? - Jeg har aldri barbert meg før.
I morges hadde jeg vondt i ryggen. Må være en bivirkning av eksperimentet.
Du begynner å bli gammel. Hva med de stjålne svarene? Du var forberedt selv.
Hva skjer?
Det var mammas idé. Jeg brukte dem knapt.
Gi deg, Seth.
Du kunne det. Hvem gjorde det?
Var det Tyler?
Det er så vidt han står i matte… og engelsk og historie.
Jeg gjorde det. Hvorfor skulle jeg lyve?
Jeg vet ikke. Men du dekker over for noen.
Til timen.
Hei, Tyler.
Jeg må si deg noe. I går sa jeg til rektor at jeg stjal prøvesvarene.
- Stjal du svarene? - Ikke så høyt.
Jeg gjorde ikke det, jeg bare sa det. Vi vet begge hvem som stjal dem.
- Gjør vi? Hvem? - Du, Tyler. Du stjal dem.
Hvordan kan du tro noe sånt?
- Du har dårlige karakterer. - Det har jeg alltid hatt.
Det virker faktisk fornuftig.
Jeg bare tuller.
- Du gjorde det ikke. - Jeg forstår ikke vitsen.
Vet dere at de har disse på lærerværelset? Så tøft.
Hva skjer?
- Du pleier å begynne møtet. - Ja.
Men i dag bytter vi om.
Vi vil samle inn penger til de nye draktene.
- Vi kan selge sjokolade. - Nei, det er alt gjort.
- Hva med en skikkelig fest? - Unnskyld?
Vi får oss en DJ, pynter i gymsalen, får inn litt mat.
- Overskuddet går til draktene. - Det er faktisk en god idé.
Selvfølgelig.
Jeg er rektor.
- Hva nå? - Lunsjmenyen.
Bli kvitt chilien. Den er ekkel. Alle er kvalme resten av dagen.
- Bytt den ut med pizza. - Det har vi på tirsdager.
Pizza på tirsdag og torsdag.
- Dette er moro. Noe mer? - Jeg har fremdeles problemer med Jeremy.
Han lager ugagn.
- Jeremy er ille. - Rektor!
Vi tenker det samme.
Hvis vi er ferdig her… Jeg så litt snacks på lærerværelset.
Lykke til på styremøtet i dag.
Takk.
Hvilket styremøte snakker du om? Jeg har så mange…
- Om å kutte musikkbudsjettet. - Kutte musikkbudsjettet?
Bare vent.
Så bra.
Du svarte ikke, Seth.
Jeg var litt opptatt.
- Hva synes du om designen? - Til hva?
Til T-skjorte-foretaket mitt.
- Ville du betalt 35 dollar for den? - Trettifem for en T-skjorte?
Aldri i livet.
Men jeg er nok ikke målgruppen.
Seth, jeg må snakke med deg. Nå.
Kutter du musikkbudsjettet? Det er det eneste faget jeg liker.
Nei. Styret prøver å gjøre det. Jeg vil redde det.
- Jaså? - Ja.
Jeg bryr meg faktisk om musikk, bare ikke i gangen.
- Jeg vil ikke kutte. - Jeg antok bare…
Jeg har et møte med styret i dag. Vi må bare bli oss selv igjen.
Kom igjen.
La meg sjekke forbindelsen igjen.
Før vi bytter, må jeg bare si…
Jeg sølte saus på teppet ditt, og badestampen røyk…
- Det var nok noe galt. - På bare 24 timer?
- Greit. Vi kan sette i gang. Klare? - Ja.
Lukk øynene. Konsentrer dere.
Ingenting har skjedd. Jeg er fremdeles ham.
Ikke få panikk. Hjernen er en komplisert bunt med nerveceller.
- Dette er ny teknologi. Et øyeblikk. - Jeg skal holde foredrag om 45 minutter.
Jeg har en idé. Litt vill, kanskje, men hva om jeg holder talen som deg?
Vi har ikke noe valg.
Jeg gjør en god jobb. Vi må redde musikkbudsjettet.
Du må skrive en lapp så jeg får forlate klassen tidlig.
Har du et øyeblikk?
- Jeg må snakke med deg. Det er viktig. - Hva skjer?
Tyler sa du tok på deg skylden for matteprøven.
Sa han det?
Han sa du beskyldte ham for å ha gjort det.
Hvorfor? Du vet det var jeg.
Det var bare for å tulle med Tyler.
Takk. Det har vært så vanskelig å få tid siden pappa mistet jobben.
Jeg har hjulpet til hjemme ved å sitte barnevakt og lage T-skjortene.
Du orket ikke å få en dårlig karakter oppå alt annet.
Jeg har dårlig samvittighet. Det var galt, men du får ikke ta straffen.
- Jeg håper ikke rektor er for streng. - Han er en grei fyr. Bare vent.
Takk. Du er en veldig god venn.
- Hei, John. - Hei.
Å, ja.
Hvem er det?
Det er Seth, en av musikkelevene.
Han er en begavet trommeslager. Sykt god. Dere bør få autografen hans nå.
Jeg ba ham komme for å vise hvilket problem vi står overfor.
- Hei. - Velkommen.
Vær så god.
-"Newton skole er et teknologiens…" - Beklager.
- Du har slides også, rektor. - Har jeg?
Ja, det har jeg.
- Du kan vel ta deg av dem? - Gjerne, rektor.
"Newton er…
…et teknologiens arnested, men det er viktig med varierte fag.
Forming, kroppsøving og musikk er en viktig del av elevenes utvikling.
Som dere ser fra diagram A, hjelper musikk på hjernens utvikling,
akademisk prestasjon og positive tankemønstre."
Beklager. Kan jeg få snakke med deg, rektor?
Ja, et øyeblikk.
Jeg prøver, men det er kjedelig.
- Jeg sovner av å lese det. - Jeg har en bedre idé.
Vær deg selv. Gjør det du gjør best.
- Og det er? -Å være klassens klovn.
Du brenner for musikk. Vis dem det.
Glem talen. Det er bare en masse fakta og tall som gjør oss søvnige.
Musikk handler ikke om tall, men om følelser.
- Hva hører du på? - Jeg hører på jazz.
Tøft. Miles Davis. Litt Coltrane?
- Det rører ved deg. - Ja.
- Hva med deg? - Jeg liker rap.
- Det hadde jeg ikke trodd, men kult. - Soft rock fra 80-tallet.
Selvfølgelig. Det skal du få lov til.
Poenget er at musikk er livets lydspor.
Det er det vi lytter til mens vi skriver stil, lager mat, rydder rommet
etter å ha blitt bedt om det 15 ganger.
Den gjør oss glad når vi er triste. Vi føler oss mindre alene.
Om vi fjerner det på skolen, fjerner vi en stor del av hvem vi er.
Ok.
Visste ikke at du spilte trommer.
Jeg lærte det i musikktimene. Det er blues. Vær så god, Seth.
Kom igjen. Klapp.
La musikken gå gjennom dere.
Sånn. Hva med litt luftgitar?
Dere spiller vel foran speilet?
Det gjør iallfall du.
Der.
Ja.
Hva skjer på denne skolen?
Det er veldig merkelig.
Du klarte det. Vi får nå mer penger.
- Jeg vet hva slags trommesett vi bør ha. - Vi prøver igjen. Lukk øynene.
Overføring utført.
Ryggen min verker. Jeg er meg.
- Jeg kan se igjen. - Takk og lov.
Dette skjedde aldri.
Jeg vil savne å være deg. Det var moro å være ung, bortsett fra leksene.
Jeg tror det vil gjøre meg til en bedre rektor.
Du er alt en god rektor.
Jeg trodde du bare ville gjøre livet surt for oss.
Du gjør det, men ikke med vilje.
Jobben din er vanskelig, men du er god. Bedre enn jeg er.
- Logan fortalte hva du gjorde. - Jeg var redd for det.
Vær grei mot henne. Hun har det tøft.
Det vil få rettferdige konsekvenser.
Det var dumt å ta skylden, men også modig.
Hun er heldig som har deg. Jeg er stolt av å ha deg som elev.
Vi ses i gangen.
Én ting til.
Det er en flenge i sofaen din. Tror den var der alt.
Tekst: Tina Shortland