DR. JOAN COOPER FAMILIETERAPI
Emily, har du haft en god uge?
Den var udmærket.
Er et syvtal i matematik udmærket?
- Ja, jeg havde forventet at få fire. - Lad hende nu være, Beth.
Hendes skoletablet lå hos dig.
Vi prøver et sjovt emne. Glæder du dig til fødselsdagen på lørdag?
Jah... vi skal spille lasertag og i adventurepark.
Hver for sig.
To fester lyder da sjovt.
Især når ens forældre skændes om, hvem der skal holde det.
Det er fint. Jeg har en fernisering søndag, så jeg fik lørdag.
Det var vi ikke enige om.
Jeg vil holde det med jer begge to som et normalt barn.
Det skal nok blive hyggeligt, skat.
Som sidste år til byfesten.
- Vi hyggede os da. - Nej, I lod som om.
- Hvad mener du? - I gik fra hinanden lige bagefter!
- Det kan jeg da regne ud. - Det passer ikke.
Indrøm nu, at alle de gode minder, jeg har, i virkeligheden var løgn.
Alt var for min skyld.
Bare fordi de voksede fra hinanden, kunne de godt skabe gode minder.
Især sammen med dig.
Dr. Joan har ret. Der var ingen, der lod som om.
Vi elskede alle dine fødselsdage.
Jeg har en idé. Jeg kan bevise det for dig.
Kom her.
Velkommen til mindeterapi.
Det er en Touchstone 3000, alias TS3.
- Den genskaber minder. - Wow.
- Den er ret sej. - Ekstremt.
Sæt telefonen til, og download et billede,
så sender TS3 jer direkte ind i billedet.
TS3 bruger telefonens indlejrede metadata
og genskaber tid, sted og 360 graders omgivelser fra billedet.
Så vi kan besøge et minde som tidsrejsende?
I kan ikke tale med folk eller ændre det, der er sket.
Pointen er at genopleve mindet og se det med friske øjne.
Et effektivt redskab, som vil vise Emily, hvor god fødselsdagen var.
Så hun kan se, at de gode minder er ægte.
Er du klar?
Okay.
- Du har vel billeder fra fødselsdagen? - Ja, masser.
Perfekt. Find et.
Beth og Ryan, sæt jer der.
Det her?
- Sødt billede. - Tak.
Sæt din telefon ind i porten.
- Så gør maskinen resten. -Fotosync udført.
Så er vi klar. Hvis der bliver noget, er jeg inde på kontoret.
Okay.
Hvor er det mærkeligt.
Se. Den majs smagte fantastisk.
Tillykke med dagen, skat.
- Hvordan vidste I det? - Alle dine hentydninger.
Cinnamon skulle foregive, at alt var fint.
Det passer ikke.
I gav mig den ikke sammen. Far spiste majs imens.
- Nej tak. - Nej? Okay.
- I hygger jer slet ikke. - Det ved du ikke.
- Imponerende, at du holdt det hemmeligt. - Jeg havde nær talt over mig ti gange.
Det huskede jeg ikke.
Verdens bedste fødselsdag.
Må jeg se den?
Det var sindssygt.
Et rart minde.
Sikke et godt sted at fejre det. Det var Beths idé.
Du holdt det hemmeligt. Jeg var stolt af dig.
Det var så vildt. Og mine forældre var gode venner bagefter i ti minutter.
Hvornår må jeg genopleve min tur til Hawaii?
- Dine forældre skal separeres først. - Jeg elsker dem, men superfed ferie.
- Hvad så med festerne? - Jeg glæder mig stadig ikke.
De giver dig to fester, de ved, du vil elske.
Du er heldig. Ikke med skilsmissen, men...
De er ikke skilt endnu. Kun separeret.
Men jeg kan føre dem sammen igen.
Der var en grund til, de blev separeret. Alle de gange, de var uvenner.
Efter få minutter i mindemaskinen var de lige så glade som sidste år.
Næste gang finder jeg minder fra fester, udflugter i zoo og 4. juli-optog.
- Så indser de, at de elsker hinanden. - Så nemt er det ikke.
Måske ikke, men jeg kan prøve.
Hvis jeg har ret, skal jeg ikke flytte frem og tilbage mere.
Eller høre dem skændes mere.
Alt bliver som før.
Fint forløb. Gode strategier, så du ikke glemmer dine ting, Emily.
Jeg tror, mindeterapien virker.
Det er jeg glad for. Vi burde gøre det mere.
Det glæder mig. Vi går tilbage til mindet.
Én seance hjælper, men vi må underbygge det, vi lærer.
Jeg er helt enig. Vi gør det.
Tænk, at du er blevet glad for familieterapi.
Det glæder mig.
Okay, Emily. Vi bruger samme billede som sidst.
- Lad mig hjælpe dig. - Jeg ved godt hvordan.
- Fotosync udført. - Se selv.
- Så... er du klar? - Ja.
- Er det ikke samme minde? - Det her er også godt.
Okay.
Du var meget bange.
- Jeg var ikke bange. - Jo, du var.
Du kan godt. Vær modig.
Klar?
- Se far! - Det er jo sjovt.
Kom nu!
- Jeg sagde jo, du kunne. - Det ligger i håndleddet.
Tak, far. Den er sød. Jeg elsker min nye giraf.
Jeg fik dig!
Det sneede da ikke.
Det skete ikke.
Er det ikke orkesteret fra 4. juli-optoget?
Jo, og... det er tigeren fra zoologisk have.
Billederne blandes sammen. Det betyder...
Emily!
- Hvad sker der? - Jeg henter dr. Joan.
Det er billeder fra min telefon. Jeg ordner det. Øjeblik.
Behandlingsfejl.
Fejl?
Slet. Kom nu, slet.
Behandlingsfejl.
Seance afsluttet.
- Det var mærkeligt. - Supermærkeligt.
- Jeg får dr. Joan til at genstarte. - Nej, det er fint. Jeg skal til møde.
Vi ses klokken 19. Så har Emily pakket og er klar.
- Det er nødt til at være klokken 18. - Selvfølgelig.
- Har du pakket alting? - Ja, jeg har tjekket tre gange.
Hvad skal jeg give Cinnamon i gave?
- I gave? - Han har også fødselsdag på lørdag.
Har du givet ham samme dag som dig?
Nej. Vi fik Cinnamon på min fødselsdag til byfesten sidste år.
Vi tog jo ikke med til byfesten.
Jeg ved godt, vi havde lovet det, men... du ved.
Okay. Vi to kan tage derud.
Hvad mener du?
Vi tog da til byfest. I forærede mig Cinnamon.
Det ville jeg kunne huske. Hvornår fik vi egentlig Cinnamon?
- Laver du sjov? - Sjov med hvad? Jeg er forvirret.
Også mig.
Hej. Sørg nu for, hun ikke glemmer noget hos dig.
Javel.
- Kan du huske, da vi fik Cinnamon? - Ja, til jul.
Nej, påske. Det passede bedre til temaet.
- Min fødselsdag til byfesten? - Der har jeg kun været som barn.
Hvordan kan I glemme det? Se her.
- Vi må tale om på lørdag. - Vi kan ikke ændre lasertag.
- Har du booket? - Det aftalte vi jo.
Hvor er billedet?
- Du besluttede det. Det var ingen aftale. - Kan du ikke bare sige ja?
- Du er en typisk advokat. - Vi kan ikke planlægge efter din muse.
Stop. Hvad har I gang i?
I var gode venner, og nu har I glemt vores bedste dag.
- Emily... - Kom nu, far.
Da jeg slettede billederne, slettede jeg deres minder.
- Hvorfor husker du det så? - Jeg sad ikke i stolen imens.
De havde lige fået det bedre. Nu skændes de bare endnu mere.
Nu skal du ikke flippe ud.
Du uploader bare de rigtige billeder næste gang.
- Så får de minderne tilbage. - De er slettet fra min telefon.
Det var vores sidste gode minde som familie.
De finder kun sammen igen, hvis jeg kan gendanne mindet.
Måske kan lægen hjælpe?
Nej, hun må ikke vide noget. Så må jeg aldrig bruge maskinen igen.
Jeg tænker lige.
Kan du ikke skabe et nyt billede fra den dag?
Vi finder et på nettet og sætter jer ind i det.
Det virker måske.
Det skal virke. Ellers er mindet forsvundet.
Ikke den bedste konsultation. Men nå, to skridt frem og ét tilbage.
Jeg tror ikke, minder er en god idé lige nu.
Kom nu, mor. Jeg tror, det kan hjælpe.
- Hvis du gerne vil, er jeg med på den. - Far vil godt. Kom nu, mor.
- Okay, så gør vi det igen. - Ja!
Lad mig uploade billedet.
Fotosync udført.
Det skal virke.
Det virkede.
- Hvad er det for et minde? - Byfesten, du ikke kan huske.
- Heller ikke mig... - Kom!
- Hvad sker der? - Måske indlæser den stadig?
Hvad?
Nej, nej, nej... Hvad sker der?
Nej, nej, nej!
-Fejl. - For pokker da!
- Hvad sagde jeg? - Er det min skyld?
- Der er noget galt. - Maskinen gik ned.
- Hvad sker der? - Ingen anelse.
Jeg ved ikke hvorfor.
Kan I nu huske min fødselsdag?
- Til byfesten? - Jeg aner ikke, hvad du snakker om.
TS3 slukket.
- Kan du prøve igen? - Det tager flere uger at lave maskinen.
Til den tid er mine forældre næppe på talefod. Det er slut.
- Jeg troede, det virkede. - Også mig.
- Måske kan det stadig løses. - Uden maskinen?
Trøste-popcorn hjælper.
Gud, ja! Vi fik grillet majs til byfesten.
Tak.
Tak. Okay? Jeg er ikke med?
Jeg beder dem holde min fødselsdag til byfesten.
Så gør vi alt præcis som sidste år. Også de grillede majs.
Smart. Du genskaber dagen. Det skal nok vække minder hos dem.
Ja, majsen, hestevognen, rutsjebanen, ballongyngen, ringspillet. Det husker de.
Vil du ofre to fødselsdage for den fra sidste år?
Hvis de finder sammen, vil jeg ofre ti.
Alt er jo aftalt. Jeg har ikke tid til at planlægge det.
Der er styr på alting. Far kører mig endda derud.
Vil han opgive sin lørdag efter alt det?
Kom nu, mor. Det er det, jeg helst vil.
Det er lidt sent. Jeg har betalt for lasertag.
Kom nu, far. Du lovede det, før I gik fra hinanden.
Du elsker ballongyngen. Kom nu.
Det lyder sjovt.
Majsen skulle være fantastisk.
Vi får hele dagen sammen. Men jeg vælger, hvad du skal have på.
Okay?
- Okay. - Ja!
Vi gjorde det.
- Hvad vil du først? - Måske majsen. Jeg er ret sulten.
Hej.
- Hvad laver du her? - Går til byfest med Emily.
Det er ikke planen.
Det var vist nogens plan.
Løj du for os?
I må ikke være sure. I ville jo ikke.
Det er meget vigtigt for mig. Kan I ikke være gode venner bare én dag?
Selvfølgelig.
Pæn bluse.
- Du har selv købt den. - Det ved jeg.
Det bliver sjovt.
Hvad vil du først?
Hvad? Nej.
UDSOLGT
Pyt, jeg er ikke sulten.
- Majsen må ikke være udsolgt. - Lad os prøve ballongyngen.
Kom. Det bliver bedre.
- Jeg tror ikke, jeg skal op i den. - Stadig højdeskræk?
Kom nu, far.
- Beklager, Emily. Jeg venter her. - Så hold min taske.
Glem det. Lad os plukke æbler.
- Alle stiger ud. - Kom nu!
- Vi tager en selfie. - Nå, okay.
Sådan.
Klar? En, to, tre.
- Kom, vi løber. - Nej, det er for varmt.
- Jeg har ondt i fødderne. - Ringspillet er lige ovre til højre.
- Det er altså til venstre. - Du går din vej, så går jeg min.
Stop! Vi skal gå samme vej sammen.
Det er min fødselsdag! Vi går til venstre.
- Jeg sagde jo, det var til venstre. - Lad nu være. I skændes hele tiden.
Undskyld. Vi bør ikke skændes på din fødselsdag.
Enig.
Okay, det er sidste chance. Du skal vinde en giraf til mig.
Ingen pres.
Så, nu skal der vindes en giraf.
Du kan godt.
Pyt med det.
Kast lidt blødere.
Blødere.
Det er svært at koncentrere sig med de gode råd.
Kom nu, far, du kan godt.
Du kan godt. Kom nu, kom nu.
Beklager, skat. Jeg kan købe flere ringe.
Du kan slet ikke huske det, vel?
Er du okay, skat?
Jeg kan da bare købe en gir...
Jeg har allerede en giraf!
Det var ikke, hvad jeg ville.
Det var sidste chance for gode minder. Nu finder I aldrig sammen.
Vi er kede af, at det er så svært for dig. Vi finder ikke sammen.
- Men vi kan godt have det sjovt. - Ja. Vi er en familie. Vi kan enes.
I kan da ikke enes på min fødselsdag.
Undskyld.
Ja, undskyld, skat.
- Vi elsker dig begge to. - Din mor har ret. Det gør vi.
Og ved du hvad?
Rutsjebanen er lige derovre.
- Hvad siger du? - Kom.
Hvordan har du det efter oplevelsen med dine forældre?
Det ved jeg ikke. Jeg tænker stadig over det.
Men jeg tror, det hele begyndte på den ferie på Hawaii.
Jeg har noget, der kan hjælpe dig.
Du har vel billeder fra turen?
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve