ÄKTENSKAPS- OCH FAMILJETERAPEUT
- Så, Emily, hur var din vecka? - Ganska bra, antar jag.
Är ett C i matte bra?
- Jag väntade mig ett D. - Det är ett enda C, Beth. Låt henne vara.
Hon glömde plattan hos dig och kunde inte plugga.
Låt oss prata om nåt glatt. Ser du fram emot din födelsedag på lördag?
Vi ska spela lasergame och gå till en äventyrspark.
Separat.
Två kalas låter kul.
Ja, jättekul när föräldrarna bråkar om vem man ska fira med.
Ingen fara. Jag har vernissage på söndag, så vi enades om lördagen för mig.
Vi enades definitivt inte.
Jag vill bara ha ett kalas med oss alla som ett normalt barn.
Raring, vi kommer att ha jättekul.
- Som förra året på marknaden. - Ja.
- Vi hade kul. - Nej, ni låtsades ha kul.
Varför säger du så?
Ni separerade precis efter min födelsedag.
Den matten klarar jag.
Det är inte sant.
Erkänn, alla gånger jag trodde var bra, alla de minnena, var bara en lögn.
Allt var för min skull.
Även om dina föräldrar gled isär, så kan de ändå ha skapat bra minnen.
Särskilt med dig.
Dr Joan har rätt. Det var ingen som låtsades.
Vi älskade alla dina födelsedagar.
Jag har en idé. Jag tror att jag kan bevisa det för dig.
Följ med här.
Välkomna till minnesterapi.
Det här är Touchstone 3000, även kallad TS3.
- Den låter en återuppleva minnen. - Wow.
- Det är coolt. - Extremt.
Du laddar bara ner en bild från din mobil, så tar TS3 med dig rakt in i fotot.
TS3 använder mobilens inbäddade metadata
för att återskapa tiden, platsen och en 360-gradersmiljö av bilden.
Så vi får springa omkring i ett minne som tidsresenärer?
Ni kan inte interagera med personer från fotot eller ändra nåt.
Syftet är att låta dig återuppleva det här minnet och se det objektivt.
Det kan effektivt visa Emily hur glädjefylld hennes senaste födelsedag var.
En bra start för henne att se att hennes glada minnen var verkliga.
Nu sätter vi igång.
Okej.
Du har väl foton från din förra födelsedag?
Ja, massor.
Perfekt. Välj ett.
Beth och Ryan, sätt er.
Vad sägs om det?
- Fint foto. - Tack.
Lägg nu din mobil här, så gör maskinen resten.
Fotosynkning klar.
Då var allt klart. Behöver ni mig, så finns jag i mitt kontor.
Okej.
Ja.
Det här är så underligt.
Majsen var fantastisk.
Grattis på födelsedagen, älskling.
Hur visste ni?
Du har hintat i månader.
Cinnamon var bara ännu ett sätt att låtsas att allt var bra.
Det är inte sant.
Ni gav mig inte ens honom tillsammans. Pappa åt majs när du hämtade honom.
Inte? Okej.
- Ni kan inte ens hålla sams. - Var inte så säker.
Och du som inte brukar kunna bevara hemligheter.
Jag tabbade mig nästan tio gånger.
Det mindes jag inte.
Världens bästa födelsedag.
- Får jag se? - Ja.
Det där var helt sjukt.
Det var ett fint minne. Vilket fint sätt att fira Emilys födelsedag.
- Allt var Beths idé. - Du bevarade hemligheten.
Jag var stolt över dig.
Det var så mysko, Yasmine. Och mina föräldrar höll sams i typ tio minuter.
När får jag smyga in och återuppleva min Hawaii-resa?
Dina föräldrar måste nog separera först.
Jag älskar dem, men det var en otrolig resa.
Så vad händer med dina kalas?
Jag ser fortfarande inte fram emot dem.
Dina föräldrar ger dig två kalas som du kommer att älska.
Du har tur.
- Inte med skilsmässan, men… - De är inte skilda än. Bara separerade.
Men jag vet hur jag ska återförena dem.
De separerade väl av en anledning? Alla gånger de inte höll sams?
Efter några minuter i en minnesmaskin var de lika lyckliga som för ett år sen.
Nästa gång laddar jag in fler glada minnen
som födelsedagar, zoo-besök och Fourth of July-paraden.
- Då inser de att de älskar varandra. - Du drömmer, så enkelt är det inte.
Kanske inte, men jag kan försöka.
Om jag har rätt, så slipper jag flytta fram och tillbaka.
Och jag slipper fastna i deras gräl.
Allt skulle bli som förr.
Fantastisk session.
Fint att du hittat strategier för att inte glömma.
Jag tror faktiskt minnesterapin funkar.
Jag är glad att vi gör om det.
Vad bra.
Låt oss återvända till minnet.
Förstärkning av det vi lär oss leder till verklig förändring.
Jag håller fullständigt med. Nu kör vi.
Tänk att få se dig uppspelt över familjeterapi.
Härligt att höra.
Då så, Emily.
Vi laddar upp samma bild som förra gången.
- Låt mig hjälpa dig. - Nej, jag minns.
- Fotosynkning klar. - Ser du?
- Ja. Är ni beredda? - Ja.
- Vi skulle ju till samma minne. - Det här är också bra.
Okej.
Du var verkligen rädd.
- Jag skulle inte säga rädd. - Jo.
Du klarar det. Var modig.
Beredd?
- Titta på pappa! - Det här är kul.
- Ja. Titta hit. - Ja.
- Jösses. - Jisses!
Kom!
Kom.
- Jag sa ju att han skulle klara det. - Ja. Det sitter i handleden.
Tack, pappa. Han är så söt.
Jag älskar min nya giraff.
- Nej! - Nu ska ni få!
Vänta. Det snöade inte.
Det här hände definitivt inte.
Är det inte orkestern från Fourth of July-paraden?
Jo, och det är tigern från zoot vi gick på.
Bilderna blandas ihop. Det…
Det betyder…
Emily!
Vad är det som händer?
- Jag vet inte. - Jag hämtar dr Joan.
Nej, det här är bilder och videor från min mobil. Jag fixar det, vänta.
Felsöker.
Fel?
Radera. Snälla. Radera.
Felsöker.
Session avslutad.
Det var märkligt.
Supermärkligt.
Jag hämtar dr Joan, så kan vi fortsätta.
Nej, det är okej. Jag måste till ett möte, så…
Vi ses kl 19:00. Då är Emily redo med sin packning.
- Jag måste ändra till kl 18:00. - Klart du måste.
- Säkert att du packat allt? - Ja, jag har trippelkollat.
Vad ska jag ge till Cinnamon i present?
- Present? - Han fyller också år på lördag.
Har du gett Cinnamon samma födelsedag som din?
Nej. Jag fick Cinnamon på min födelsedag, på marknaden förra året.
Emily, vi tog dig inte till marknaden.
Vi sa att vi skulle det, men du vet.
Okej. Men jag kan ta med dig dit.
Vad menar du?
Vi var där på min födelsedag. Du gav mig Cinnamon där.
Jag skulle nog minnas marknaden. Och Cinnamon.
Jag minns faktiskt inte när vi skaffade Cinnamon.
Skojar du just nu?
Skojar om vad? Jag är förvirrad.
Jag också.
Hej.
Låt henne inte glömma nåt hos dig den här gången.
Visst.
Pappa, du minns väl när vi skaffade Cinnamon?
Visst. Det var på julen.
Nej, påsken. Tematiskt mer passande.
Min födelsedag på marknaden förra året?
Jag har inte varit där sen jag var liten.
Hur kan ni ha glömt? Jag ska visa er.
- Vi måste prata om lördag. - Det är för sent att ändra lasergame.
Har du bokat det?
- Vi enades. - Var är fotot?
- Att du beslöt nåt… - Var är fotot?
-…betyder inte att vi enades. - Kan du aldrig ge dig?
Typisk advokat.
Vi kan inte planera våra helger runt din musa.
Sluta. Vad är det med er?
Ni höll sams, och nu minns ni inte ens vår bästa dag.
Emily…
Kom nu, pappa. Jag bara…
När jag raderade fotona, så raderades mina föräldrars minnen.
Varför minns du fortfarande?
Jag satt inte i sitsen när jag raderade fotona.
Men de höll på att närma sig varann. Tänk om de bara bråkar mer och mer nu.
Jaga inte upp dig, okej?
Ladda bara upp rätt foton nästa gång du är i maskinen.
- Pang. Minnena är tillbaka. - De är raderade från min mobil med.
Du förstår inte. Det var vårt sista fina minne som familj.
Och enda sättet att återförena dem är att återställa det här minnet.
- Doktorn kanske kan hjälpa? - Nej, jag kan inte berätta för henne.
Hon skulle aldrig släppa mig nära maskinen igen.
Låt mig tänka.
Du kan kanske skapa en bild från den dagen?
Vi letar upp en bild av marknaden och redigerar in er i den.
Det kan funka.
Det måste funka, annars är minnet borta för alltid.
Det var inte den bästa sessionen. Men två steg framåt, ett steg bak.
Jag vet inte om en minnesresa är en bra idé just nu.
Snälla. Jag tror att det skulle hjälpa.
Om det gör dig glad, så.
Ser du? Pappa vill.
Snälla, mamma?
- Visst, vi gör ett försök till. - Ja!
Vi måste ladda upp fotot rätt.
Fotosynkning klar.
Snälla funka.
Det funkade.
- Vilket minne är det här? - Vi gick på marknaden. Du minns bara inte.
- Inte jag heller. Men hur… - Kom!
- Det här stämmer inte. - Det laddas kanske fortfarande upp?
Vad?
Nej! Vad händer?
Nej!
-Fel. -Attans.
- Jag sa ju att vi inte borde ha gjort det. - Skyll inte på mig.
Det är nåt som är fel.
- En ovana. - Jag såg att maskinen stängde ner.
- Vad hände? - Vi vet inte.
Jag vet inte varför.
Minns ni min födelsedag på marknaden nu?
Min födelsedag på marknaden?
Jag vet inte vad du pratar om.
TS3 avstängd.
Kan du prova igen?
Dr Joan sa att det tar veckor att laga maskinen.
Vid det laget lär mina föräldrar inte prata med varandra.
Det är över.
- Jag trodde det skulle funka. - Jag med.
Du kan kanske fortfarande ställa allt till rätta.
Utan maskinen?
Kanske tröstpopcorn hjälper.
Just det.
Vi åt rostad majs på marknaden.
Tack.
Tack. Okej. Jag hänger inte med.
Jag ber mina föräldrar ta mig till marknaden på min födelsedag,
så gör vi allt exakt som förra året, inklusive att äta rostad majs.
Smart. Du kan återskapa dagen och friska upp deras minne.
Ja. Majsen, hölassturen, rutschbanan, pariserhjulet, ringkastningen.
Då minns de säkert.
Så du ger upp två födelsedagskalas för samma som du hade förra året?
Om de blev ihop igen, så skulle jag ge upp tio.
Emily, allt är ordnat. Jag hinner inte planera ett nytt kalas nu.
Det behöver du inte. Allt är redan planerat.
- Pappa kör mig till och med. - Offrar han verkligen lördagen efter allt?
Snälla? Det är min högsta önskan för min födelsedag.
Det är i sista minuten. Jag har redan delbetalat lasergame.
Snälla? Du sa alltid att vi kunde gå innan ni separerade.
Du kommer att älska pariserhjulet. Snälla?
Det låter faktiskt kul.
Och majskolvarna lär vara otroliga.
Vi kan tillbringa hela dagen ihop.
Det blir jättekul. Men jag får välja din klädsel.
Okej?
- Okej. - Ja!
Vi gjorde det.
Vad vill du göra först?
Kanske köpa majs? Jag är hungrig.
Hej.
- Vad gör du här? - Jag ska på marknaden med Emily.
Det var inte planen.
Det var nog nåns plan.
Ljög du för oss?
Snälla, bli inte arga. Ni hade inte kommit annars.
Det här är jätteviktigt för mig.
Kan ni bara hålla sams en dag? Snälla?
Självklart.
Fin skjorta.
Du köpte den.
Ja, jag vet.
Nu går vi och har kul.
Vad vill börja med?
Vad? Nej.
FÖR SENT! UTSÅLT
- Nej. Jag… - Det är okej. Jag är inte hungrig.
- De kan inte ha slut på majs. - Vi kan väl gå till pariserhjulet?
Kom. Det här blir bättre.
Jag är inte så säker på det här.
-Är du fortfarande höjdrädd? - Snälla pappa.
Förlåt. Ha så kul. Jag väntar här.
- Kan du hålla min väska då? - Glöm det. Vi går och plockar äpplen.
Avstigning.
- Kom. - Okej
Vi tar en selfie.
Okej.
Då så.
Beredda? Ett, två, tre.
- Kom, vi springer. - Nej, det är varmt, Em.
Mina fötter gör ont.
Vi går till ringkastningen. Den är till höger.
Du har uselt lokalsinne. Den är till vänster.
Gå du åt ditt håll, så går jag åt mitt.
Sluta. Vi måste gå åt samma håll tillsammans!
Det är min födelsedag!
Så jag säger vänster.
Ser du? Jag sa ju vänster.
Snälla, sluta. Det spelar ändå ingen roll. Ni bråkar bara.
Förlåt. Du har rätt. Vi borde inte bråka på din födelsedag.
Instämmer.
Okej. Det här är vår sista chans. Du måste vinna en giraff åt mig.
Ingen press eller så.
Då så. En styck giraff på väg.
Du fixar det.
Det gör inget.
Kasta lite mjukare.
Mjukare, sa jag.
Det är svårt att fokusera med alla bakgrundskommentarer.
Kom igen, pappa. Du fixar det. Ja.
Du fixar det.
Snälla.
Ledsen, raring. Jag försökte. Men jag kan köpa fler biljetter.
Du minns inte alls, eller hur?
Mår du bra, raring?
Om du så gärna vill ha giraffen kan jag…
Strunt i giraffen! Jag har ändå redan en.
Jag vill inte ha nåt av det här.
Det här är vår sista chans att återfå det lyckliga minnet,
och nu blir ni aldrig tillsammans igen.
Jag är ledsen. Vi är ledsna att det här har varit så tufft för dig.
Vi blir inte tillsammans igen,
- men vi kan ändå ha kul. - Pappa har rätt.
Vi är fortfarande en familj. Vi kan hålla sams.
Ni kunde ju inte ens samsas på min födelsedag.
Jag är ledsen.
Jag också, raring.
- Vi älskar dig båda två. - Din mamma har rätt, det gör vi.
Vet du vad?
Hörutschbanorna är precis där borta.
Vad säger du?
Vi går dit.
Så, hur kändes den här erfarenheten med dina föräldrar?
Jag vet inte. Jag försöker fortfarande begripa det.
Men jag tror verkligen att allt började under resan till Hawaii.
Jag har nog nåt som kan hjälpa.
Du har väl foton från din senaste resa?
Undertexter: Kristina Donnellan