EKTESKAPS- OG FAMILIETERAPEUT
- Hvordan har du hatt det, Emily? - Ganske bra.
Kaller du en C i matte for bra?
- Jeg forventet en D. - Det var én C. La henne være.
Hun glemte nettbrettet hos deg.
La oss snakke om noe positivt. Gleder du deg til bursdagen din?
Vi skal på lasertag og til en fornøyelsespark.
- Separat. - To feiringer høres morsomt ut.
Det er moro når foreldrene krangler om hvor du skal feire.
Jeg skal på en galleriåpning på søndag, så jeg tar lørdagen.
Vi er ikke enige om det.
Jeg vil bare feire normalt med alle sammen.
Vi kommer til å få det fint. Det lover jeg.
- Som i fjor? - Ja.
- Vi hadde det moro. - Nei, dere lot som.
- Hvorfor sier du det? - Dere skilte lag rett etter bursdagen.
- Jeg skjønner sånn matte. - Det er ikke sant.
Alle gangene jeg trodde vi hadde det fint, de minnene er en løgn.
Alt var for min skyld.
Selv om foreldrene dine vokser fra hverandre, kan de lage gode minner.
Særlig med deg.
Dr. Joan har rett. Vi lot ikke som.
Vi har elsket hver eneste bursdag.
Jeg har en idé.
Jeg kan bevise det.
Bli med.
Velkommen til minneterapi. Dette er Touchstone 3000, eller TS3.
- Du får gjenoppleve minner. - Oi.
- Det er kult. - Veldig.
Du laster ned et bilde fra mobilen, og så føres du inn i bildet.
TS3 bruker mobilens metadata
til å gjenskape tid, sted og miljø i bildet.
Vi får altså reise i tid i minnene?
Dere kan ikke kommunisere med folk eller endre på noe.
Poenget er å la dere oppleve minnet og se det med nye øyne.
Det er et verktøy som kan vise Emily hvor flott bursdagen var.
Hun vil se at de gode minnene var ekte.
Vi kobler deg til.
Ok.
- Har du bilder fra bursdagen? - Ja, mange.
Perfekt. Finn et.
Sett dere ned, Beth og Ryan.
- Hva med det? - Søtt bilde.
Legg mobilen din her…
- Maskinen gjør resten. -Fotosynk ferdig.
Alt er klart. Trenger dere meg, så er jeg på kontoret.
Ok.
Ja.
Så rart.
Maisen var bare så god.
Gratulerer med dagen, vennen.
- Visste dere det? - Du har hintet lenge.
Cinnamon var en måte å late som om alt var bra.
Det er ikke sant.
Dere ga ham ikke til meg sammen. Pappa spiste mens du hentet ham.
Ikke?
- Dere er ikke venner. - Vær ikke så sikker.
- Du klarte å holde det hemmelig. - Det var nesten så jeg avslørte det.
Jeg husker ikke det.
Verdens beste bursdag.
- Får jeg se? - Ja.
Det var sprøtt.
Et fint minne.
En fin måte å feire bursdagen. Det var Beths idé.
Du holdt på hemmeligheten. Jeg var stolt av deg.
Det var sprøtt, Yasmine. Foreldrene mine var venner i hele ti minutter etterpå.
- Når får jeg gjenoppleve turen til Hawaii? - Foreldrene dine må skille seg først.
Men det var en episk ferie.
- Hva skjer med feiringen din? - Jeg gleder meg ikke.
Foreldrene dine gir deg to feiringer de vet du vil like. Du er heldig.
- Ikke skilsmissedelen, men… - De er bare separert foreløpig.
- Jeg vet hvordan jeg får dem sammen igjen. - De ble separert av en grunn.
De kranglet hele tiden.
Bare noen minutter i minnemaskinen, og så var de lykkelige.
Neste gang skal jeg laste ned flere lykkelige minner, bursdager, dyrehagen…
- De vil se at de er glad i hverandre. - Tror ikke det er så enkelt.
Kanskje ikke, men jeg må prøve.
Om jeg har rett, så slipper jeg å flytte mellom to hjem.
Jeg slipper å høre dem krangle.
Ting vil bli som før.
En fin time. Bra at du har en strategi for å huske ting.
Jeg tror minneterapien hjelper.
- Bra vi skal gjøre det igjen. - Fint at du synes det er nyttig.
Vi går tilbake til minnet. Om vi vil ha endringer, må vi underbygge det vi lærer.
Jeg er enig. Vi gjør det.
Tenk at du nå gleder deg til terapitimene.
Sånn skal det være.
Ok, Emily. Vi laster opp samme bilde igjen.
- La meg hjelpe deg. - Jeg husker det.
-Fotosynk ferdig. - Ser du?
- Er du klar? - Ja.
- Skulle vi ikke til samme minne? - Dette er bra.
Ok.
Du var redd.
- Ikke redd, akkurat. - Jo.
Du klarer det. Vær modig.
Klar?
- Se på pappa! - Det er moro.
- Se der borte. - Ja.
Juhu!
- Du store min! - Kjære vene!
Kom!
- Jeg sa han klarte det. - Håndleddet er kritisk.
Takk. Han er så søt.
Jeg elsker giraffen.
- Nei. - Jeg tar deg!
Det snødde ikke.
Dette skjedde ikke.
Det er korpset fra 4. juli-toget.
Ja, og det er tigeren fra dyrehagen.
Bildene blander seg. Det…
Det betyr…
Emily!
- Hva skjer? - Jeg henter dr. Joan.
Nei, det er bilder fra mobilen min. Jeg kan fikse det.
Feil.
Feil?
Slett. Kom igjen. Slett, slett, slett.
Feil.
Timen er over.
- Det var helt merkelig. - Veldig merkelig.
- Dr. Joan vil få oss inn igjen. - Det går bra.
Jeg må på et møte. Vi ses klokken 19. Da vil Emily være klar.
- Vi må si klokken 18. - Selvfølgelig.
- Har du pakket alt? - Jeg sjekket tre ganger.
Jeg vil gi Cinnamon en gave.
- Hvorfor? - Det er også bursdagen hans.
Har han samme bursdag som deg?
Vi fikk ham på min bursdag i fjor på tivoliet.
Vi var ikke på tivoliet.
Vi sa at vi skulle det, men… Du vet.
Ok. Men jeg kan ta deg med.
Hva mener du?
- Jeg fikk Cinnamon da vi var på tivoliet. - Jeg ville husket tivoliet og Cinnamon.
- Jeg husker ikke når vi fikk ham. - Tuller du nå?
- Hva mener du? Jeg er forvirret. - Jeg også.
Hei. Sørg for at hun ikke glemmer noe hos deg.
- Greit. - Husker du da vi fikk Cinnamon?
Det var i julen.
Nei, påsken. Det passer bedre.
Bursdagen min på tivoliet.
Jeg var liten sist jeg var på tivoli.
Hvordan kunne dere glemme det? Se her.
- Vi må snakke om lørdag. - Vi kan ikke avlyse lasertag.
Er det bestilt?
- Vi var enige. - Hvor er bildet?
- Bare fordi du… - Hvor er bildet? Hvor er det?
Du er en god advokat.
Vi kan ikke planlegge rundt din muse.
Gi dere. Hva er det med dere? Nå husker dere ikke vår beste dag?
- Emily… - Kom. Jeg…
Da jeg slettet bildene, ble minnene slettet hos dem.
Men du husker det?
Jeg var ikke i kapselen da bildene ble slettet.
Men de nærmet seg hverandre. Hva om de bare krangler mer nå?
Ikke kav deg opp.
Du bare laster opp bildene neste gang du er der. Så kommer minnene.
De er slettet fra mobilen.
Det var det siste gode minnet vi hadde som familie.
Den eneste måten jeg kan få dem sammen er om jeg gir dem det minnet.
- Kanskje terapeuten kan hjelpe deg? - Hun må ikke vite hva jeg har gjort.
Da får jeg aldri bruke den igjen.
La meg tenke.
Hva om du lager et bilde fra den dagen?
Vi legger deg og foreldrene dine oppå et bilde av tivoliet.
Det kan funke.
Det må funke, ellers er minnet borte for alltid.
Det kunne gått bedre. To skritt framover og ett tilbake.
Jeg tror ikke gamle minner er en god idé.
Hva? Det vil hjelpe oss.
- Hvis det er så viktig, så blir jeg med. - Pappa blir med. Vær så snill.
- Vi prøver igjen. - Ja!
Vi må laste opp bildet rett.
Fotosynk ferdig.
Det må virke.
- Det funker. - Hvilket minne er det?
- Vi var på tivoli. Du husker det ikke. - Ikke jeg heller, men hvordan…
- Det stemmer ikke. - Laster det opp fremdeles?
Hva?
Nei, nei, nei. Hva skjer?
Nei, nei, nei.
-Feil. - Fillern.
- Jeg ville ikke. - Ikke skyld på meg.
- Det er noe galt. - Maskinen slo seg av.
- Hva skjer? - Jeg vet ikke hvorfor.
Husker dere bursdagen min nå?
- På tivoliet? - Jeg aner ikke hva du snakker om.
TS3 frakoblet.
- Kan du prøve igjen? - Det tar lang tid å fikse maskinen.
Da snakker de ikke til hverandre lenger. Det er over.
- Jeg trodde det ville gå. - Ja.
- Kan du fikse det? - Uten maskinen?
Kanskje litt popkorn?
Ja! Vi spiste maiskolber på tivoliet. Takk.
Takk. Ok. Jeg forstår ikke.
Jeg ber dem ta meg med til tivoliet på bursdagen min.
Så gjør vi akkurat som i fjor. Vi spiser maiskolber.
Du gjenskaper dagen.
- Ja. - Da vil de huske det.
Maiskolber, hest- og kjerreturen, pariserhjulet, ringspillet. De husker det.
Gir du slipp på to bursdager for å få den samme igjen?
For å få dem sammen, gir jeg slipp på ti.
Jeg har ikke tid til å planlegge noe nytt.
Det slipper du. Alt er gjort.
- Pappa kjører meg dit. - Gir han opp søndagen etter alt det?
Det er det jeg vil gjøre på bursdagen.
Men jeg har alt betalt depositum på lasertag.
Du sa at vi kunne dra før dere ble separert.
Du vil elske pariserhjulet. Vær så snill.
Det høres moro ut.
Og maiskolbene er visst gode.
Vi kan være sammen hele dagen. Det blir gøy, men jeg må velge klærne dine.
Ok?
- Ok. - Ja!
Vi klarte det.
- Hva gjør vi først? - Får oss litt mais? Jeg er sulten.
Hei.
- Hva gjør du her? - Jeg skal være med Emily.
Det er ikke planen.
Det var noens plan.
Løy du til oss?
Dere ville ikke kommet ellers.
Det er veldig viktig.
Kan dere ikke være venner én dag?
Selvfølgelig.
Fin skjorte.
- Du kjøpte den. - Jeg vet det.
La oss ha det moro.
Hva gjør vi først?
Hva? Nei.
UTSOLGT!
- Nei… - Det går bra.
- De kan ikke være utsolgt. - Hva med pariserhjulet?
Kom. Det blir bedre.
Jeg vet ikke helt.
- Fremdeles høydeskrekk? - Vær så snill.
- Jeg venter her. - Kan du holde vesken min?
Glem det. Vi plukker epler.
- Avstigning! - Kom!
Vi tar en selfie.
Ok.
Sånn.
Klare? En, to, tre.
- Kom. Vi løper. - Nei, det er varmt.
Føttene mine er såre.
- Ringspillet er til høyre. - Du har dårlig stedsans. Til venstre.
- Vi kan gå hver til vårt. - Vi må gå i samme retning sammen!
Det er bursdagen min. Vi går til venstre.
Jeg sa det var til venstre.
Det spiller ingen rolle. Dere bare krangler.
Beklager. Vi bør ikke krangle på bursdagen din.
Enig.
Siste forsøk.
- Du må vinne en sjiraff. - Ikke noe press, altså?
Her kommer en sjiraff.
Du klarer det.
Det går bra.
Ikke kast så hardt.
Ikke så hardt.
Det er vanskelig å konsentrere seg her.
Kom igjen. Du klarer det.
Du klarer det. Vær så snill.
Beklager, vennen.
Jeg kan prøve igjen.
Dere husker ingenting?
Går det bra?
- Jeg kan kjøpe en sjiraff. - Det handler ikke om den!
Jeg vil ikke dette.
Dere må få minnet tilbake. Nå blir dere aldri sammen igjen.
Vi er lei for at det er så vanskelig. Vi vil ikke bli sammen igjen.
- Men vi har det da moro. - Han har rett. Vi kan ha det fint sammen.
Dere klarte ikke det på bursdagen min.
Unnskyld.
Ja, unnskyld.
- Vi er glad i deg, begge to. - Hun har rett.
Vet du hva?
Det er sklier der borte.
- Hva tror du? - Kom igjen.
Hva følte du etter den opplevelsen?
Jeg vet ikke. Jeg prøver å finne ut av det.
Jeg tror det begynte med turen til Hawaii.
Jeg har noe som kan hjelpe deg.
Du har vel bilder fra turen?
Tekst: Tina Shortland