DR. JOAN COOPER PÁR- ÉS CSALÁDTERAPEUTA
És, Emily, hogy telt a heted?
Elég jól, szerintem.
Szerinted egy matek hármas az jó?
- Egyébként igen. Kettesre számítottam. - Ez csak egy hármas. Ne szekáld.
Nálad hagyta a tabletjét, nem tudott tanulni.
Keressünk egy vidám témát.
Várod már a szülinapodat vasárnap?
Megyünk lézerharcozni, és a Felfedezések Világa Kalandparkba.
Külön-külön.
A két buli jól hangzik.
Az az igazi buli, hogy a szüleim veszekszenek, hogy kivel bulizzak.
Nem gond. Szombaton galériamegnyitóm lesz, így megbeszéltük a vasárnapot.
Egyáltalán nem beszéltük meg.
Én egy közös szülinapi bulit szeretnék, mint minden gyerek.
Ugyan már, édes. Jól fogunk mulatni. Hidd el.
- Mint tavaly a vásárban. - Aha.
- Jót mulattunk. - Nem, úgy tettél, mint aki jól mulat.
Miért mondod ezt?
Mert rögtön a szülinapom után szakítottatok.
Ennyire még megy a matek.
Ez nem igaz.
Ismerd be. Amiről azt hittem, szép idők voltak,
az a sok emlék mind hazugság volt.
Minden az én kedvemért volt.
Az, hogy a szüleid eltávolodtak, nem jelenti, hogy nem voltak szép emlékeik.
Különösen veled.
Dr. Joannek igaza van. Senki sem színlelt.
Szerettük a szülinapjaidat. Az összeset.
Van egy ötletem.
Azt hiszem, bizonyítani tudom.
Jöjjenek velem.
Íme, az emlékterápia.
Ez a Próbakő 3000, azaz a PK3.
Ezzel újraélhetőek az emlékek.
Azta.
- Oké, ez menő. - Irtóra.
Annyi kell, hogy a telefonodról letöltesz rá egy képet,
és a PK3 egyenesen a fotóba repít.
A PK3 a telefon beágyazott metaadatainak segítségével
létrehozza a kép idejét, helyét és 360 fokos környezetét.
Tehát mászkálhatunk egy emlékben, mint az időutazók?
Nem tudtok emberekkel érintkezni, vagy megváltoztatni, ami történt.
A lényeg, hogy újraélheted ezt az emléket, és tiszta fejjel láthatod.
Hatásos eszköz, mely megmutatja Emilynek a legutóbbi szülinap igazi örömét.
Kezdetnek jó, hogy lássa: a boldog emlékei igazak voltak.
Készítsük elő.
Oké.
Emily, vannak fotóid a legutóbbi szülinapodról?
Ó, ja, rengeteg.
Remek. Tölts be egyet.
Beth, Ryan, üljenek a székekbe.
Ez milyen?
- Cuki kép. - Köszönöm.
Most tedd le a telefonod a dokkolóra…
…a többi a gép dolga.
Fotószinkronizálás kész.
Készen állnak.
Ha kellek, itt leszek az irodámban.
Oké.
Ez az.
Ez olyan fura.
A kukorica eszméletlen volt.
Boldog szülinapot, édes.
Honnét tudtátok?
Hónapok óta célozgatsz rá.
Fahéj is az idill színlelésének része volt.
Tudod, hogy ez nem igaz.
Nem is együtt adtátok nekem.
Apa kukoricát evett, mikor átadtad.
Nem? Oké.
- Nem is vagytok jóban. - Ne légy olyan biztos ebben.
Lenyűgöz, hogy tartottad a titkot. Ez nem erős oldalad.
Majdnem megtörtem vagy tízszer.
Erre nem emlékeztem.
Ez életem legjobb szülinapja.
- Megnézhetem? - Meg.
Állati volt.
Szép emlék volt.
Milyen jó volt a vásárban ünnepelni. Az egész Beth ötlete volt.
Megőrizted a titkot.
Büszke voltam rád.
FUTURISZTIKUS KALANDOK
Tök para volt, Yasmine.
És a legjobb, hogy utána anyáék kábé tíz percig jól kijöttek.
Én mikor mehetek újraélni a hawaii utamat?
Azt hiszem, a szüleidnek előbb külön kell válniuk.
Szeretem őket, de az csúcs vakáció volt.
És mi van a bulijaiddal?
Még mindig nem várom őket.
A szüleid két bulit tartanak, és tudod, hogy imádni fogod őket.
Mázlista vagy.
Nem abban, hogy elváltak…
Még nem váltak el. Csak külön élnek.
De azt hiszem, tudom, hogy hozzam össze őket.
Em, nem véletlenül mentek szét, igaz? Mert sosem jöttek ki egymással?
Csak pár perc kellett egy emlékgépben, és olyan boldogok voltak, mint egy éve.
Legközelebb több boldog emlék jön,
szülinapok, állatkertezések, július negyedikei parádék.
És rájönnek, mennyire szeretik egymást.
Álmodsz. Ez nem olyan könnyű.
Talán nem, de megpróbálhatom.
Ha igazam van, akkor nincs több ingázás az otthonok közt.
Nem kerülök két tűz közé, ha vitáznak.
Minden olyan lesz, mint rég.
Csodás foglalkozás.
Jó, hogy új stratégiát találtál, hogy ne felejtsd el a dolgaid.
Szerintem az emlékterápia működik.
Örülök, hogy újra csináljuk. Többször igénybe kéne vennünk.
Jó, hogy szerinted hasznos.
Térjünk vissza az emlékhez.
Egy foglalkozás segít, de a változás kulcsa a tanultak megerősítése.
Teljesen egyetértek. Csináljuk.
Sose hittem, hogy megérem, hogy te várod a családterápiát.
Ezt jó hallani.
Oké, Emily.
Töltsük fel a múltkor használt fotót.
- Segítek. - Á, ne, emlékszem, hogy kell.
- Fotószinkronizálás kész. - Látja?
- Hurrá. Mehet? - Igen.
Azt hittem, ugyanabba az emlékbe megyünk.
Ez is jó.
Oké.
Tényleg nagyon féltél.
- Azt nem mondanám. - Én mondanám.
Hé. Meg tudod csinálni. Légy bátor.
Készen állsz?
- Nézd apát! - Ez buli! De buli!
- Ez az! Odanézz! - Igen.
Hú!
- Te jó ég! Hú! - Ó, bébi!
Gyerünk!
- Mondtam, hogy megcsinálja. - Aha.
Csuklómozgás.
Kösz, apa. Olyan édi.
Imádom az új zsiráfom.
- Ne. - Elkaplak!
Várjunk. Nem havazott.
Ez biztos nem így történt.
Ez nem a július negyediki parádé rezesbandája?
De, és az a tigris az állatkertezésből.
Összeolvadnak. A képek összeolvadnak.
Ez azt jelenti…
Emily!
Mi történik itt?
- Nem tudom. - Hívom dr. Joant.
Ezek mind fotók és videók a telefonomról.
Megoldom. Rögtön jövök.
Feldolgozási hiba.
Hiba?
Törlés. Gyerünk. Törlés, törlés, törlés.
Feldolgozási hiba.
Foglalkozás vége.
Ez fura volt.
Szuperfura.
Szólok dr. Joannek, és visszamegyünk.
Nem, nem kell.
Lesz egy mítingem, úgyhogy…
Találkozunk hétkor. Emily össze lesz pakolva az útra.
- Igazából hatkor lenne jó. - Hát persze.
- Most biztos mindent összepakoltál? - Igen, háromszor ellenőriztem.
Gondolkodtam, milyen ajándékot adjak Fahéjnak.
- Miért kell ajándék? - Az ő szülinapja is vasárnap van.
A saját szülinapodat adtad Fahéjnak is?
Nem. Fahéjt a szülinapomon kaptam tavaly a vásárban.
Emily, nem vittünk el a vásárba.
Tudom, hogy azt mondtuk, elviszünk, de… Tudod.
Oké.
De elvihetlek.
Hogy érted?
Elmentünk a vásárba a szülinapomon. Ott kaptam Fahéjt ajándékba.
Csak emlékeznék a vásárra. És Fahéjra.
Igazából nem emlékszem, honnét szereztük Fahéjt.
Most viccelsz?
Miről viccelek? Nem értem.
Én sem.
Szia.
Kérlek, ezúttal ne hagyjon semmit nálad.
Világos.
Apa, ugye emlékszel, mikor kaptam Fahéjt?
Persze. Karácsonyra.
Nem, húsvétra. Oda jobban illik.
Tavaly a szülinapomra a vásárban?
A te korodban voltam utoljára vásárban.
Hogy felejthettétek el? Nézzétek, megmutatom.
- Beszéljük meg a vasárnapot. - Túl késő áttenni a lézerharcot.
Lefoglaltad?
Megbeszéltük.
Hol a fotó?
- Az, hogy eldöntötted… - A fotó?
- …nem jelent megbeszélést. - Belehalnál, ha egyszer engednél?
Már tudom, miért vagy ilyen jó ügyvéd.
Nem szervezhetem a hétvégéket a múzsád köré.
Elég. Mi ütött belétek?
Jól kijöttetek, és most nem is emlékeztek a legszebb napomra.
Emily…
Menjünk, apa. Csak…
Mikor kitöröltem a gépből a fotókat, az valahogy törölte a szüleim emlékeit.
De te miért emlékszel még?
Mert nem voltam a székben, mikor töröltem a képeket.
De közeledtek egymáshoz.
Mi van, ha ez nem jön vissza? Egyre többet veszekszenek majd.
Csak ne pörögj rá erre, jó?
Azt kell tenned, hogy legközelebb feltöltöd a jó képeket a gépre.
Bumm. Visszatérnek az emlékek.
De a telómról is kitörlődtek.
Te ezt nem érted.
Ez volt az utolsó jó emlékünk családként.
És csak akkor tudom őket újra összehozni, ha vissza tudom állítani ezt az emléket.
Talán a doki segíthet.
Nem szólhatok neki. Akkor megtudná, mit tettem.
És többet nem engedne a gép közelébe.
Hadd gondolkozzam.
Ha nincs fotód arról a napról, miért nem csinálsz egyet?
Szerzünk a vásárról egy képet a netről, és beleteszünk téged és a szüleidet.
Ez működhet.
Muszáj, hogy működjön,
különben az emlék örökre eltűnik.
Nem volt a legjobb foglalkozás, de sebaj.
Két lépés előre, egy lépés hátra.
Nem tudom, jó ötlet-e most az emlékeken révedezni.
Mi… Anya, kérlek. Szerintem segíteni fog.
Ha boldoggá tesz, én szívesen megpróbálom.
Látod? Apa is akarja.
Kérlek, anya?
- Jó, próbáljuk meg. - Ez az!
Ügyeljünk rá, hogy jól legyen feltöltve a kép.
Fotószinkronizálás kész.
Kérlek, működj.
Sikerült.
Ez milyen emlékből van?
Mondtam, hogy voltunk a vásárban. Csak nem emlékszel.
- Én sem. De hogy lehet… - Gyertek!
Mi történik? Ez nem stimmel.
Lehet, hogy még betölt?
Micsoda?
Nem, nem, nem, nem. Mi történik?
Ne, ne, ne, ne. Ne.
- Hiba. Hiba. - A fenébe.
- Mondtam, hogy ne csináljuk. - Ne engem okolj.
Valami baj van.
- Szokás szerint. - Riasztottak, hogy leállt.
- Mi történt? - Nem tudjuk.
Nem tudom, miért.
Már emlékeztek a szülinapomra a vásárban?
A szülinapom a vásárban?
Emily, tényleg nem tudom, miről beszélsz.
PK3 leáll.
Meg lehet újra próbálni?
Dr. Joan szerint több hét megjavítani a gépet.
És addigra a szüleim biztos szóba sem állnak egymással.
Ennek vége.
- Azt hittem, be fog válni. - Én is.
Talán még helyrehozhatod.
A gép nélkül?
Talán segít a vigaszpopcorn.
Te jó ég. Tényleg.
A vásárban sült kukoricát ettünk.
Köszönöm.
Köszönöm. Oké. Elvesztettem a fonalat.
Csak megkérem a szüleimet, hogy vigyenek a vásárba a szülinapomon,
és mindent pont úgy csinálunk, mint tavaly. Beleértve a sült kukoricát is.
Okos. Rekonstruálod a napot.
- Igen. - Ez beindítja az emlékeiket.
A kukorica, a szénásszekér, a csúszda, az óriáskerék, a karikadobás.
Biztos eszükbe jut.
Várj. Tehát lemondasz két szülinapról, hogy legyen egy ugyanolyan, mint tavaly?
Tízről is lemondanék, ha újból összejönnének.
Emily, minden elő van készítve. Nincs időm bulit szervezni a vásárra.
Anya, nem is kell. Már mindent kitaláltam.
Apa oda is visz.
Tényleg lemond a vasárnapról ennyi hercehurca után?
Kérlek, anya! Ezt szeretném csinálni a szülinapomon.
Túl későn szólsz, Emily. Már lefoglaltam a lézerharcot.
Kérlek, apa. Mindig azt mondtad, elmehetünk, mielőtt szétváltok.
Tetszeni fog az óriáskerék. Lécci!
Tényleg jól hangzik.
És állítólag isteni a csöves kukorica.
És együtt tölthetjük az egész napot.
Olyan buli lesz! De én választok nektek ruhát.
Oké?
- Oké. - Ez az!
Sikerült.
Mivel kezdjük?
Együnk kukoricát? Elég kajás vagyok.
Hahó.
Mit keresel itt?
Elviszem Emilyt a vásárba.
Nem így terveztük.
Szerintem valaki így tervezte.
Hazudtál nekünk?
Ne haragudjatok. Másképp nem jöttetek volna el.
Ez nagyon fontos nekem.
Nem tudnátok jól ellenni csak egy napig? Kérlek.
Dehogynem tudnánk.
Szép ez az ing.
Te vetted nekem.
Igen, tudom.
Mulassunk.
Mivel kezdjük?
Mi? Nem.
TÚL KÉSŐ! ELFOGYOTT
- Nem. - Nem vagyok éhes.
Nem fogyhat el a kukorica a vásáron.
Nézzük meg az óriáskereket.
Gyertek. Ez jobb lesz.
Nem biztos, hogy én akarom ezt.
Még mindig félsz a magasban?
Kérlek, apa.
Bocs, Emily. Mulassatok jól. Itt várok.
Akkor megfogod a táskám?
Hagyjuk. Menjünk inkább almát szedni.
Jól van, kiszállás!
- Gyertek! - Jó.
Csináljunk szelfit!
Oké.
Lássuk csak.
Mehet? Egy, kettő, három.
- Oké, gyertek. Fussunk! - Ne, hőség van, Em.
Fáj a lábam, kicsim.
Menjünk karikát dobálni. Itt van jobbra.
Szörnyű a tájékozódási készséged. Balra van.
Jó. Te menj arra, én erre.
Állj! Ugyanabba az irányba kell mennünk, együtt!
És ez az én születésnapom!
Azt mondom, balra megyünk.
Látod? Mondtam, hogy balra van.
Kérlek, ne. Amúgy is mindegy. Csak tovább vitáztok.
Hé, sajnálom. Igazad van. Nem kéne vitáznunk a szülinapodon.
Egyetértek.
Oké. Ez az utolsó esélyünk.
- Nyerned kell nekem egy zsiráfot. - Jó, hogy nincs rajtam a teher.
Akkor lássuk. Egy zsiráf berendelve.
Menni fog, apa.
Nem baj.
Dobd kicsit lágyabban.
Mondom, lágyabban.
Nehéz koncentrálni a folyamatos kommentárral.
Gyerünk, apa. Menni fog. Igen.
Menni fog.
Lécci, lécci, lécci, lécci.
Sajnálom, édes. Megpróbáltam.
De vehetek még jegyet.
Egyáltalán nem emlékeztek, igaz?
Jól vagy, édesem?
Ha annyira akarod a zsiráfot, veszek…
Nem a zsiráfról van szó! Már amúgy is van egy!
Én nem ezeket akarom!
Ez az utolsó esélyünk erre a boldog emlékre,
és így soha többé nem jöttök össze.
Sajnálom. Sajnáljuk, hogy ez ilyen nehéz neked.
És igaz, nem jövünk össze.
- De szórakozhatunk együtt. - Apádnak igaza van.
Egy család vagyunk. Jól kijöhetünk egymással.
Tényleg? Mert a születésnapomon sem jöttök ki.
Sajnálom.
Én is sajnálom, édes.
Szeretünk. Mindketten szeretünk.
Anya jól mondja. Szeretünk.
És tudod, mit?
A szénacsúszdák arra vannak.
Mit szólsz?
Menjünk.
Milyen érzést váltott ki benned ez az élmény a szüleiddel?
Nem tudom. Még próbálom összerakni.
De azt hiszem, az egész a hawaii utazásunkon kezdődött.
Úgy vélem, tudok valamit, ami segíthet.
Gondolom, vannak fotóid az utolsó útról.
A feliratot fordította: Speier Dávid