ES NEGRIBU AR TEVI RUNĀT
SERIĀLS TAPIS, IEDVESMOJOTIES NO PATIESIEM NOTIKUMIEM
Jauki!
Mans paps mēdza teikt, ka grib, lai man ir labāka dzīve.
Es tevi mīlu.
Bet viņa acīs es redzēju, ka negribēja.
"Labāka dzīve".
- Nē. - Noķēru.
Jauki, Džimij. Tu labi pamet līniju.
Malacis!
Gremlins.
Zini, ko neviens nepasaka?
Neviens nepasaka, ka tava mūža mīlestība…
var būt tavs bērns.
Vai jūs apdraudat manu pacientu garīgo veselību?
Vai jūs apdraudat?
Sveika! Uz kurieni dodies?
Es braukšu mājās.
Tu nevari. Tu apsolīji.
Es neko neesmu solījusi.
Nav tiesa.
Tu apsolīji.
Ei, Džeims!
Kas ir?
Džeims!
Ei, Džeims!
Džeims!
Tev laikam bija iespaidīgs sapnis.
Vai es ko teicu?
Nē. Bet es sāku domāt, ka mani vakardienas stāstiņi
tev būs izraisījuši murgus.
Stāstiņi?
Tie ir tikai stāstiņi.
Dažreiz es tā daru.
Melo saviem draugiem?
Ko? Nē.
Tu tikko pateici, ka man meloji.
Tātad tu vai nu melo saviem draugiem,
vai arī melo tiem, kas nav tavi draugi,
un tas jebkurā gadījumā labi parāda, kāda ir tava attieksme pret mani.
Tas tā nav.
Nu labi.
Labi…
Labi, paklau, tas ir…
Nomierinies, Lerij! Es neesmu pārsteigts.
Ko tu gribi teikt?
Ja es būtu vairāk padomājis, būtu sapratis, ka tu melo.
Tā nav melošana. Tā ir stāstu stāstīšana. Neesmu melis. Esmu stāstnieks.
Paklau, vienalga.
Tavā stāstiņā nesakrita sīkumi, un sīkumi izšķir visu.
Labi. Kādi "sīkumi"?
- Tu teici, ka uzaugi, rokot kapus. - Tā bija.
Tomēr tu neizraki kapu Džesikai Ročai.
Redzi? Tā es zinu, ka tu muldi.
Tad tev jāzina: kaps ir jārok
pareizā zemē.
Jā, jā.
Un tumsā to atrast ir grūti.
Protams.
Un tas vīrs apstājās otrpus ceļam pretī manam busiņam.
Jā, tas vīrs visu laiku uzrodas.
Es gribēju atgriezties.
Man tikai nebija laika.
Lerij! Viss ir kārtībā.
- Nav. - Viss ir labi.
Te visi stāsta pasaciņas. Es visiem saku, ka spēlēju Ohaio Universitātē…
Nav kārtībā!
Es…
Es saku patiesību.
Tikko teici, ka tas bija stāstiņš.
Tie bija meli.
Ak, tie bija meli?
Jā.
Es nemeloju, Džeims.
Tu neesi slepkava, vecīt.
Esmu.
Es dažiem esmu ieskatījies acīs.
Un tev nav tādas acis.
Kādas acis man ir?
Tēlotāja.
- Atnāc vēlāk pie manis uz galdniecību. - Kāpēc?
Gribu tev parādīt, kādas man ir acis.
Čau, gnīdas!
Aizverieties!
Tu vienmēr vari lūgt aizsardzību.
Tu varētu atvērt, Džim.
Drīkstu ienākt?
Labāk es iziešu laukā.
Kur tava draudzene?
Vai viņš ir tas, par kuru tev jāpienes ziņas?
Jo es to atbalstītu.
Bērnu slepkava? Nopietni, Džim? Tur es tev palīdzētu.
- Ak tā? - Es būtu tavs sabiedrotais, draudziņ.
Ko tas man maksātu?
Neko.
Tiešām.
Kas tāds ir lielāks par mums,
un mēs visi esam vienisprātis, ka tas sūdabrālis ir jāsoda.
Tad kā labā mēs strādāsim?
Jūs domājat, kā labā strādāju es?
Jā, bet mēs tajā būtu kopā.
Un varbūt, ja man veiktos labi, tā man būtu kā darba intervija.
Un es varētu dabūt darbu maršalos.
Ja es strādātu maršalu labā, tad varbūt.
Tad kā labā tu strādā?
Lūk, ko es jums teikšu, Kārtera kungs.
Ko?
Pievaldiet uz nedēļu suņus…
Kāpēc lai es to darītu, Džim?
- Lai es zinu, ka to varat. - Un ko darīsi tu?
- Pateikšu, kā labā es strādāju. - Tad pasaki.
Pēc nedēļas. Ja man joprojām nekas nekaitēs.
Mūsu…
Mūsu attiecības tā nedarbojas, Džim.
Domāju, ka nevarat pasargāt ne no viena.
Kā tu pasargāsi sevi no manis?
Jūs izčakarējāt manus telefona zvanus.
Un jau esat piekāris man sūdzētāja birku.
Ko vēl jūs izdarīsiet?
- Tu negribi to uzzināt. - Jā.
Gribu gan.
Nu labi.
Jauku dienu!
Izbaudi to!
- Biju pie telefona. - Jā.
Gaidīju savienojumu trīs stundas.
Trīs stund…
Es pat nezināju, vai tās ir brokastis vai pusdienas.
Tās ir pusdienas.
Un tas viss…
Lūdzu.
Tikai, lai pateiktu, ka rīt man jāpiezvana tam vienīgajam cilvēkam,
kurš man varēs pateikt, kāpēc Džimija līdzekļi tika iesaldēti.
Zini, varbūt tu atkal varētu tur aizbraukt
un sēdēt un blenzt uz cietumu.
Nu taču! Izbeidz!
Tas ir sasodīti nopietni.
Es zinu. Ko tu ņemsi?
Čīzgeru.
- Ko? -Čīzerburgeru.
Nē, tu teici "čīzgeru".
- Tiešām? - Jā.
Sveiki! Ko varu piedāvāt?
Sveiki! Jā. Es dzeršu ledus tēju.
Mīļais?
Kafi tasijas un čīzgeru.
T… Es nezinu, čīz… Velns!
Zvaniet uz 911. Viņam ir insults.
- Ak dievs! - Ko?
- 911. - Labi.
Labi.
Viss labi. Labi.
Ak dievs!
911!
Man vienam labam draugam konstatēja aizkuņģa dziedzera vēzi.
Ārsts teica: pēc četriem mēnešiem būs miris.
Pēc nedēļas viņš paslīdēja uz apledojušiem baznīcas pakāpieniem
un pārsita pauri.
Nomira turpat savas sievas un viena bērna acu priekšā.
Zini, kādi bija viņa pēdējie vārdi,
kamēr viņš noasiņoja uz Svētā Augustīna baznīcas kāpnēm?
"Nekad neko nevar zināt."
Kā tu te iekļuvi?
Durvis bija vaļā.
Pie kā tu strādā?
Džeims.
Es tos pabeidzu.
Divdesmit viens? Kāpēc?
Man patīk kokgriešana.
Nē. Kāpēc 21?
Kāpēc ne 20 vai pat divi duči?
Esmu labs kokgriezējs. Redzi?
Žēl, ka esmu slikts krāsotājs.
Atstāšu to Gerija ziņā.
Gerijs tos nokrāso melnus.
Tik melnus, kādus tu neesi redzējis.
Sūtīsi tos Gerijam?
Uz mājām, jā.
Vai zini, kam tie domāti, Džeims?
Nē.
Tie uzmana mirušos.
Sargā to garu,
lai tiem viss būtu kārtībā.
Tās ir tās acis, kuras gribēji man parādīt?
Arī šīs.
Nuja.
Zini, Džeims…
tas, ka tu domāji, ka esmu melis,
mani briesmīgi sarūgtināja.
Jo tad varbūt tu domāsi, ka es savu darāmo neuztveru nopietni.
Ir kaut kas, par ko ir jāparūpējas.
To es gribu pateikt. Tam nevajadzētu būt kaut kam ikdienišķam.
Atšķirībā no tām 80 sievietēm, ar kurām esi bijis kopā.
Nē. Neņem ļaunā,
bet dažām tu droši vien neatceries vārdu.
Varbūt viņu ķermeņa daļas pamazām pagaist no atmiņas.
Vai es kļūdos?
Tas bija tikai sekss, Lerij.
Nekad nav "tikai sekss".
Nekas nav "tikai".
Katra saskarsme ar otru cilvēku kaut ko nozīmē.
Mēs… To mēs esam parādā…
pasaulei.
Vēsturei.
Dažreiz tas ir tikai sekss.
Nē.
Ja katrai saskarsmei ar otru cilvēku būtu vienāds svars,
mēs visi sajuktu prātā, Lerij.
Nē. Dzirdi, sasodīts?
Nē, nē, nē.
Aizveries un klausies!
Mēs esam daļa no kaut kā.
Es esmu daļa no kaut kā.
Kad es salocīju tās drēbes,
tā bija laipnības izpausme no…
dievības.
Kā drēbes?
Par ko mēs runājam?
Trišas Raitleres drēbes.
Visi viņu meklēja.
Joprojām meklē.
Arī viņa iekāpa tavā busiņā?
Viņa bija neganta.
Sita kā vīrietis.
Un es negribēju viņu sadurt, Džeims.
Es viņu nesadūru… duršanas pēc.
Es viņu sadūru, lai viņa man nesistu, saproti!
Bet tas nelīdzēja.
Viņa joprojām centās nodarīt man pāri.
Man nācās viņu nožņaugt.
Tu viņu sadūri un nožņaudzi?
Viena briesmīgi nešpetna meitene.
Es laikam atslēdzos. Kad atjēdzos, viņa tur gulēja.
Pavisam plika.
Pulsa nebija.
Bet, atbildot uz tavu jautājumu, Džeims, atbildot uz tavu jautājumu…
Es viņai izraku kapu.
Zinu, pirmīt tu par mani zobojies.
Bet es kopš bērnības esmu izracis simtiem kapu.
Iespējams, vairāk, nekā tev ir bijis sieviešu.
Es runāju nopietni. Esmu izracis vairāk, nekā tev…
Bija 80?
Esmu izracis vairāk, nekā tu esi drāzies.
Esmu racis aukstumā. Esmu racis svelmē.
Esmu racis lietū.
Tas pārvērta augsni auzu putrā.
Es protu izrakt labu kapu.
Tiešām, Džeims. Un Trišas kaps bija viens no labākajiem, ko esmu izracis.
Neviens to nekad neatradīs.
Bet tu zini, kur tas ir.
Es zinu, kur ir tie visi.
Ikviens šajā dzīvē grib vienu un to pašu.
Lai viņu ierauga.
Es viņas redzu, Džeims.
Es viņām to dodu.
Un, kamēr mana dzīve turpinās, arī viņu dzīvei ir nozīme.
Tai ir…
Piecas minūtes, puiši.
Tu varētu izdarīt vairāk.
Es nesaprotu.
Tu varētu sniegt mieru,
vismaz viņu ģimenēm.
Tu varētu viņiem iedot karti.
Karti?
Jā.
Bet kāpēc?
Lai viņi varētu gulēt.
Apglabāt mirušos.
Ja tu dotu viņiem mieru
un dotu viņu meitām savu…
savu…
Ja es tiem atklātu savu redzējumu… savu liecību.
Tad viss būs kārtībā.
Viss jau ir kārtībā. Viss ir pasakaini.
Ja tu sniegtu viņiem savu redzējumu,
tad vecāki…
zinātu, kur viņu meitenes atrodas.
Viņi varētu dzīvot tālāk.
Džeims, tu nedomā ar skaidru galvu.
Ja es tā izdarītu, es nekad no šejienes neizkļūtu.
Tu varētu.
Ja nu kāds nosūtītu…
meiteņu atrašanās vietas varas iestādēm anonīmi?
Kāpēc?
Vienkārši nosūtītu.
Tad ģimenes zinātu. Viņiem būtu šīs zināšanas.
Bet kāpēc viņiem tas būtu jāzina?
Tāpēc, ka viņiem, iespējams, ir ļoti sāpīgi, Lerij.
Džeims!
Džeims, Džeims! Džeims!
Tu nes mani cauri. Tu vienmēr nes mani cauri.
Gluži kā Gerijs.
Ak dievs!
Tev jādod šiem cilvēkiem miers.
Ko tu teici? Atkārto!
Dod tiem cilvēkiem mieru!
Nekad.
Kāpēc?
Tāpēc, Džeims, ka es uzvarēšu apelācijas tiesā.
Un es iziešu pa tām durvīm un turpināšu dzīvot savu dzīvi.
Tu neuzvarēsi apelācijas tiesā.
Ne sūda neuzvarēsi!
Džeims, kāpēc tu uzvedies…
Tu nekad netiksi laukā.
Tu nogalini bērnus, kas raudot sauc māti.
Tu, plānprātīgais briesmoni!
Tevi atsūtīja Bomonts, vai ne?
Tevi atsūtīja viņš, vai ne?
- Tevi atsūtīja Bomonts! - Sargi!
Tevi atsūtīja Bomonts.
Tevi atsūtīja Bomonts, vai ne?
- Ei! - Maita tāds!
- Ej ellē! - Beidziet!
Tu, sasodītā mauka!
Tevi atsūtīja Bomonts! Ej ellē!
Ej izdrāz savu māti!
Zinu, ka tu par to jau esi domājis!
- Nomierinies! - Velns!
Man jārunā ar dakteri Zikermenu.
Nē, šovakar.
Tas nenotiks.
Varu piezvanīt? Tas būs ātri.
Piezvanīt? Ieslodzītais, nesapņo!
Nebūs arī nekādu telefona zvanu.
Lūdzu.
Paklau, es tev palīdzēšu rīt no rīta, labi?
Paldies.
- Nē. Man vajag dakteri Zikermenu. - Nomierinies!
- Atvediet dakteri Zike… Nē! - Nu taču!
Viņa telefona numurs ir 6-1-2-5-7-1-1.
Viņa numurs ir 6-1-2-5-7-1-1.
Viss! Tas ir viss, kas man vajadzīgs. Viss!
6-1-2-5-7-1-1.
Nē. Labi. Ļaujiet man runāt ar cietuma priekšnieku!
-Ļaujiet runāt ar cietuma priekšnieku! - Aizveries!
- Nē!
Ej iekšā!
Nē!
Ei! Man tikai vajag zīmuli.
Ja gribi vēl vienu segu, spilvenu, vairāk tualetes papīra,
tad izdari mums milzīgu pakalpojumu un aizveries, notiesātais.
Nē, es…
Man vajag pildspalvu. Zīmuli. Krītiņu, velns parāvis!
Atgriezieties, lūdzu!
Lūdzu, atgriezieties!
Man tikai vajag zīmuli.
Varat stāvēt šeit, kamēr es to lietoju…
Ķermeņa šķidrumi…
Katram ir atšķirīga funkcija, katram šķidrumam.
Piemēram, siekalām ir viens uzdevums, asinīm - cits.
GERIJS HOLS VOBAŠA, INDIĀNAS ŠTATS
Viņš to dara augu dienu?
Kā kuru reizi.
Tik daudz, ko dedzināt, ko?
Dažreiz, jā. Žagari, daudz sakaltušu ziedu.
Tomēr būtībā tas ir tikai ieradums. Viņam patīk skatīties ugunī, dzert.
Satikāmies pirms dažiem gadiem.
- Es atceros. - Jā.
Atceros arī viņu.
Braiens Millers.
Lorena Makolija, FIB. Man likās, ka jūs te vairs nedzīvojat.
Nedzīvoju arī.
Ik pa laikam atbraucu palīdzēt.
Esat mainījusi frizūru?
Nē.
Nokrāsojusi? Ne?
Nē.
Izskatāties labi.
Jauki, ka tā sakāt, Gerij. Varbūt mēs varētu parunāties iekšā?
Jums ir orderis?
Tad baudiet svaigo gaisu.
Mēs te esam pieklājīgi.
Paldies.
Nav par ko.
Jūs jau esat viņu ietupinājuši uz mūžu.
- Ne tad, ja apelācija būs veiksmīga. - Jā.
Jums nav bijuši nopietni pierādījumi, tikai daudz pieņēmumu.
Nē, mums ir divas atzīšanās.
Jā, "izspiestas" - tādu vārdu lietoja viņa advokāts.
Viena tiesa piekrita. Jūs mūs netraucētu,
ja nedomātu, ka tāpat būs arī ar otru apelāciju.
Un tad viņš atgriezīsies mājās.
- Jā. - Atpakaļ pie vecajiem stiķiem.
Viņš atgūs veco darbu, un viss būs labi.
Jā. Varbūt satiks jauku meiteni, nostabilizēsies, izveidos ģimeni.
Ei!
- Kas ir? - Nevajag!
- Ko? -Ņirgt par mani un brāli.
- Neviens par jums neņirdz, Gerij. - Nē, protams, ņirdzat. Runājat muļķības.
"Lerijs dzīvos normālu dzīvi. Būs sieva un bērni."
Kāpēc domā, ka tā nebūs?
Jā, gribat, lai pasaku:
ja mans brālis nespēj nodibināt ģimeni, tas nozīmē, ka viņš nogalina cilvēkus.
Vai tā ir?
Lerijs ir darījis šo to briesmīgu, jā. Kurš nav?
Bet viņš nevienu nav nogalinājis.
Viņš tikai izmisīgi vēlas, lai kāds viņā kaut ko saskatītu.
Ko saskatītu?
Cilvēku.
Kādu, kas var būt jautrs, gudrs, izpalīdzīgs.
Es zinu, ka tu savu brāli mīli, Gerij, bet viņš tās meitenes nogalināja.
Nē.
Domāju, ka tu to zini.
Tas ir jums.
Šie - man.
Tajās bildēs ir cilvēks, nevis kaut kāds nezvērs.
Aiziet, izšķirstiet!
Tu biji kluss. Mēs to atalgojam.
Vai tev ko vajag? Jebko?
Bet nesaki, ka zīmuli.
Es neesmu traks kā daži no tiem, kas te ir.
Nekad neesi licies traks.
Esmu te iesūtīts, lai iegūtu atzīšanos no ieslodzītā Hola.
Kādu atzīšanos?
Viņš nogalina meitenes.
Mani iesūtīja noskaidrot, kur viņš tās apracis,
un es redzēju karti, un es…
- Kurš tevi iesūtīja? - FIB.
- Jā.
- Man viņiem jānodod ziņa. - Ziņa FIB?
Jā.
Kamēr neesmu aizmirsis, kur tie līķi ir.
Kamēr vēl varu palīdzēt vecākiem.
Kamēr no manis ir kāda jēga.
- Tevi sauc Džims, vai ne? - Jā, Džimijs.
- Jā. - Džimij!
Nekad vairs nepiemini man "FIB"! Tu mani dzirdi?
- Atbildi, velns parāvis! - Jā, es jūs dzirdu.
Labi izskatāties tajās mašīnītēs.
Cik jums tur gadu - 12?
Vienpadsmit.
Jā, tās uztaisīja Lerijs. Viņam ir ķēriens uz mehāniskām lietām.
Kur palika jūsu tētis?
Velns viņu zina. Klaiņo, dzer.
Čiepj kādam līķim pulksteni. Tādā garā.
Un tava mamma? Vēl šai saulē?
Jā, viņa ir iekšā.
Vajag… Viņa knapi staigā.
Dzīvo istabā ar gultu, atzveltnes krēslu un tualeti.
Tas viņu apmierina.
Slima?
Resna.
Ko tieši "briesmīgu"?
Teicāt: "Visi esam darījuši šo to briesmīgu. Pat Lerijs."
Par ko tieši jūs runājāt?
- Lai varat viņu arestēt par vēl kaut ko? - Nē, es tikai prātoju.
Jūs nekad mūžā neesat izdarījusi neko briesmīgu? Esat pārāka?
Jūs nerunājāt par kaut ko vispārīgu, ko es būtu varējusi izdarīt, Gerij.
Jūs runājāt par kaut ko konkrētu, ko izdarīja Lerijs.
Nē.
Reiz mēs uzņēmām mašīnā stopētāju.
Tas bija ļoti sen. Pirms gadiem 10 vai 15.
Vārdu sakot, viņa piedzērās. Es gribēju, lai Lerijs ar viņu zaudē nevainību.
Nu, jā.
Kad viņa vairs neko nejuta,
es… mazliet ar viņu pamuļķojos,
un tad bija Lerija kārta.
Mēs gulējām vienā teltī,
jo nākamajā dienā netālu notika kauju rekonstrukcija.
Vārdu sakot, es biju pārāk pielējies, lai izietu no telts,
tāpēc nospriedu, ka aizmigšu, pirms Lerijs ķeras pie lietas.
Zināt, dažreiz meitene saka "nē", bet viņas ķermenis saka "jā"?
Jūs taču zināt, kā tas ir?
Bet ar Leriju tā meitene teica "nē" un tā arī domāja.
Un viņš tur bija savā telts pusē kopā ar viņu,
un viņš izskatījās… kā tāds vilks.
It kā viņš tiešām varētu ar zobiem pārkost viņai rīkli.
Taču viņš…
vairākas reizes viņai iesita.
Mazliet viņu pažņaudza.
Uzspļāva viņai.
Visādi apsaukāja, līdz pabeidza.
Ko tai laikā darījāt jūs?
Es biju šokā. Saprotat?
Un pēc tam viņa tur gulēja,
un es redzēju, kāds Lerijam bija skatiens.
- Kāds skatiens? - Tāds, kādu jūs negribētu redzēt.
Un es teicu: "Nevajag!"
Lerijs uz mani paskatījās un… Viņš saprata, ko es saku. Es sapratu.
Tā nabaga meitene to saprata.
Galu galā Lerijs atslēdzās.
Es visu nakti paliku nomodā,
ja nu viņš pamostos un joprojām gribētu to izdarīt.
Bet viņš tikai gulēja un krāca.
Nākamajā rītā tā meitene aizbrauca kopā ar kaut kādu baikeri.
Man vienmēr bija sajūta, ka tā ir mana vaina.
Es viņu iepazīstināju ar seksu nepareizā veidā
ar nepareizo sievieti. Tāpēc es…
Varbūt tāpēc viņam iepatikās viņas nogalināt?
Tas nepadarīja tavu brāli par slepkavu.
- Neesmu teicis, ka viņš ir slepkava. - Bet zinājāt.
Nē. Es nezināju.
Tu vienmēr esi zinājis.
Gerij!
Ja jūsu brālis iznāks no cietuma un atkal dzīvos šeit,
un atgūs veco darbu,
un dzīve atgriezīsies vecajās sliedēs…
vai spēsiet līdz mūža galam katru nakti palikt nomodā,
lai brālis vienmēr būtu jūsu redzeslokā?
Ei, Džimij! Celies!
Aiziet! Vajag palīdzību.
Aiziet! Lūk, tā.
- Viņiem bija man jāpasaka, Džimij. - Kas?
Kamēr biju atvaļinājumā. Ja tu lūdzi, viņiem vajadzēja man pateikt.
Man vajag pildspalvu.
Labi. Dakteres Heketas rīcība tiks izvērtēta…
- Nav svarīgi. Man vajag pildspalvu! - Labi.
- Džimij, mēs to vērsīsim par labu. - Man vajag pildspalvu.
Atnesīšu papīru.
Kas ir tie punkti?
Līķi.
Ja?
Tie ir līķi. Kopā 21.
- Viņam bija karte. - Holam bija karte?
Ar visām mirušajām. Es to redzēju. Te tā ir, bet tā nekam neder!
Labi.
Džimij!
Mēs strādāsim ar to karti.
Redzēsim, ko varam izdarīt.
Tā palīdzēs.
Izmantoja divas siksnas.
Ko?
Džesikai Ročai. Viņš viņu nožņaudza ar divām kopā sasprādzētām siksnām.
Viņš tev to izstāstīja?
Visos sīkumos.
Ko vēl viņš tev pateica?
Ka esot salocījis Trišas Raitleres drēbes un uzlicis virsū auskaru.
Tad esam viņu piežmieguši.
Tu viņu piežmiedzi.
MISŪRI
VISKONSINA ILINOISA
Kīna kungs, kad iepriekšējā reizē stāvējāt šīs tiesas priekšā,
izskatījās, ka uzskatāt sevi par privileģētu.
Šī apziņa jums bija gluži kā otra āda.
Kur tā palika, dēls?
Es nezinu, jūsu godība.
Spriežot pēc Bomonta kunga ziņojuma,
es teiktu, ka jūs to atstājāt tajā ellē, kurā devāties saistībā ar šo lietu.
Kīna kungs, tiesa mīkstina jums piespriesto
120 mēnešu cietumsodu par narkotiku tirdzniecību.
Soda mīkstināšana ir pilnīga un bez nosacījumiem
un stājas spēkā nekavējoties.
Esat brīvs cilvēks, Kīna kungs.
Paldies.
Es nesagādāju līķu atrašanās vietas.
Tu izdarīji daudz.
Klau, Džimij! Gribu tevi ar kādu iepazīstināt.
Braiens Millers, Džim.
Jūs dabūjāt pirmo atzīšanos.
Jūs atradāt…
Džesiku Roču. Jā, atradu.
- Džesiku. - Jā.
Jā.
Tikai gribēju pateikties par to, ko izdarījāt.
Es tomēr nenoskaidroju, kur viņas ir apraktas.
Tu panāci, ka viņš neapraks vēl citas.
Prasītāja apgalvojums, ka atzīšanās tika izspiesta,
kā arī tas, ka prasītājam
bijušas nepietiekamas garīgās spējas izprast apsūdzības,
izmeklēšanā neapstiprinājās.
Turklāt atbildētājs,
strādājot pie esošajām lietām un pierādījumiem,
ir ieguvis papildu ziņas, kas apliecina, ka prasītājs zināja
sīkāku informāciju par noziegumiem, kuros atzinās,
un šo informāciju varēja zināt tikai īstais vainīgais.
Šī tiesa ir lēmusi,
ka krimināltiesas spriedums paliek spēkā.
Prasītāja apelācijas sūdzība ar šo tiek noraidīta.
Tiesu izpildītāji, aizvediet ieslodzīto
un nekavējoties nogādājiet tur, kur ir viņa īstā vieta.
Tiesas sēde beigusies.
ZAUDĒJIS APELĀCIJAS TIESĀ, LERIJS HOLS MĒĢINĀJA IZDARĪT PAŠNĀVĪBU.
VIŅAM TAS NEIZDEVĀS.
- Tu viņu redzi? - Redzu.
Sveiks!
LIELAIS DŽIMS KĪNS NOMIRA NO SIRDSTRIEKAS 2004. GADA 28. NOVEMBRĪ.
PIECUS GADUS PĒC DĒLA IZNĀKŠNAS NO CIETUMA.
Paldies.
Tev viss labi?
Es nespēju gulēt.
Ja tomēr paguļu, jūtos tā, it kā nebūtu gulējis.
Tā ir apnoja, Lerij. Viņiem tā ir jāārstē.
Ko tu darīsi?
Tu teiksi, lai viņi to ārstē, Lerij. Viņi teica: tas bijis veicinošs faktors.
Veici…
Tavam pašnāvības mēģinājumam.
Ko? Ne jau tāpēc es to darīju.
Kāpēc tad?
- Man šeit nav īstā vieta. - Ir gan.
Es neesmu pelnījis šo netaisn…
"Ir gan"? Ko?
Tev te ir īstā vieta.
Tev galvā viss ir saputrojies, vecīt. Tas tevi grauž.
Ko?
- Tās meitenes, Lerij. - Nē.
- Tās meitenes. Jā. - Nē.
Tev cilvēkiem jāizstāsta, ko izdarīji. Tev jātiek no tā vaļā.
Tu esi mans brālis.
Un es tevi pievīlu. Es tevi nepieskatīju.
Paklau, ja tu saslimsti ar gripu, man tev ir jāsagādā zāles.
Ja tev ir auksti un man ir sega, man ar tevi ir jādalās.
Ja tev galvā ir sviests,
man tev jāpalīdz nedarīt sliktas lietas.
Nē.
Nē, Gerij. Tikai ne tu.
Es…
Paklau, es…
Man jārīkojas pareizi, Lerij.
Un ne jau viņu dēļ.
Ne jau viņu dēļ, bet tevis dēļ.
Tu turpināsi mocīties…
kamēr neizstāstīsi.
Gerij!
Tikai ne tu, Gerij!
Lūdzu. Ei! Lūdzu!
Ļauj man tev palīdzēt.
Dāmas un kungi, mūsu lidojums uz Grandrapidsu
ilgs aptuveni 55 minūtes.
Kapteinis ir izslēdzis drošības jostas zīmi,
tāpēc atpūtieties un izbaudiet lidojumu.
Vai varu ko piedāvāt, kungs?
Degvīnu ar gāzētu ūdeni.
Citronu vai laimu?
Citronu.
Vairums izvēlas laimu.
Esmu dumpinieks.
Sliktais zēns.
Es cenšos laboties.
Nē, necenšaties.
Kā jūs sauc?
Torija. Ar "T".
Džimijs. Ar "Dž".
Priecājos iepazīties, Džimij.
Priecājos iepazīties, Torij ar "T".
GERIJS HOLS GALU GALĀ PĀRLIECINĀJA BRĀLI
ATZĪTIES 15 SLEPKAVĪBĀS.
DRĪZ PĒC TAM LERIJS HOLS VISAS 15 ATZĪŠANĀS ATSAUCA.
LĪDZ PAT ŠAI DIENAI NEVIENA NO KAPAVIETĀM NAV ATRASTA.
IZNĀCIS NO SPRINGFĪLDAS CIETUMA,
DŽIMIJS KĪNS UZSĀKA VEIKSMĪGU UZŅĒMĒJA KARJERU.
VIŅŠ TURPINA PALĪDZĒT LIKUMSARGIEM
SĒRIJVEIDA SLEPKAVU PROFILĒŠANĀ.
LERIJS HOLS IZCIEŠ MŪŽA IESLODZĪJUMU
BEZ TIESĪBĀM UZ PRIEKŠLAICĪGU ATBRĪVOŠANU.
DŽIMIJS KĪNS - LERIJS HOLS
PAMATĀ - DŽEIMSA KĪNA UN HILELA LEVINA GRĀMATA IN WITH THE DEVIL
Tulkojusi Aija Apse