NECHCI s tebou mluvit
VOLAVKA
INSPIROVÁNO SKUTEČNÝMI UDÁLOSTMI
Když mi bylo šest, umřela mi babička.
Táta nás zavezl na pohřeb do jeho rodného Wigginsu v Jižní Karolíně.
Neznala jsem ji, takže mě to neovlivnilo…
ale táta z toho byl moc smutný.
V té rakvi jsem z ní měla strach.
Představovala něco, o čem jsem přemýšlela, i když mi bylo šest.
O tom, co nás čeká.
Bála jsem se, že na nás shlíží a nelíbí se jí, že jsme mladí.
ADVENTISTÉ SEDMÉHO DNE
NENÍ SNAD ŽIVOT VÍC NEŽ JÍDLO A TĚLO VÍC NEŽ OBLEČENÍ?
MATOUŠ 6:25
Kde je doktor Zicherman?
Promiňte.
Kde je doktor Zicherman?
Má dovolenou.
On vám to neřekl?
Ne.
To mu není podobné.
Chodíte k němu každé úterý?
Ne, jenom…
Jenom… Však víte.
Ne, nevím.
Jenom když potřebuju.
To je neobvyklé.
Věděla jste, že přijdu?
Harmonogram je ve vztahu doktora a pacienta základ.
Ale jak jste věděla, že sem přijdu?
Nerozumím otázce.
K panu Zichermanovi chodím nepravidelně.
Jak jste věděla, že tady budu?
Máme denní rozpis.
Bylo tam vaše jméno.
Proč tady jste?
Objednal jsem se.
Ne.
Proč jste tady?
Obvinili mě z prodeje neregistrovaných zbraní a z jejich pašování.
Proč jste tady?
Vždyť to říkám.
Proč tu jste vy?
Léčím duševní choroby.
To jste tu správně.
Nejsem policistka. Nejsem soudkyně. Zločiny svých pacientů se nezabývám.
Zajímá mě pouze ochrana jejich duševního zdraví.
Tak jste asi našla svůj životní úděl.
Máte radši James, nebo Jimmy?
Jimmy.
Psychika některých zdejších lidí je mnohem křehčí
než psychika většiny lidí, se kterými jste se setkal.
Nebo třeba ta vaše.
Co vy o mé psychice víte?
Moc toho nevím. Ale mám podezření, že jste na tom poměrně dobře.
- Dobrý vědět. - Někteří mí pacienti na tom dobře nejsou.
Jsou… jednu špatnou myšlenku,
pouhý ždibek nějakého nezdravého nápadu od toho, aby zešíleli.
Když dojde ke zlomu, občas se takový člověk už nikdy nezotaví.
Stanou se z nich těla bez duše.
Proč mi to říkáte?
Prosím vás, abyste měl při jednání s některými zdejšími muži soucit.
Některými?
Jimmy.
Paní doktorko.
- Ptám se… - Na co?
Ohrožujete duševní zdraví některých mých pacientů?
Kterých pacientů?
Dávám vám možnost být upřímný.
Vřele vám doporučuji to brát vážně.
Kterých… pacientů?
Poté co moji babičku pohřbili, nás táta zavezl k oceánu.
Pak už jsem nikdy oceán neviděla.
Když chlapi z Marionu hledali Reitlerovou, Larry je vozil
sem a tam po těchhle silnicích, a to pořád dokolečka.
„Asi jsem ji zakopal tady. Ne, tady.
Možná, že tamhle.
Ne, asi jsem ji zakopal u stromu.“
No právě.
Než jsem ho vezl do Illinois, zas tam jeli. Tatáž oblast, tentýž výsledek.
Myslím, že tam někde je.
Proto je tam vytáhl i podruhé.
Toho hajzla to prostě baví.
Zkusím sehnat ty zprávy.
Tak.
Tady jeli doleva, před tím jezerem.
Jsou tady jenom pole.
Pěkná benzinka na to, že je uprostřed ničeho.
To jo.
Tak, tady by někde měla být cesta k lomu. Tady doprava.
- Dobré ráno, Jamesi. - Ahoj Larry.
Včera jsme se neviděli.
Od předchozího dne se nestalo nic novýho.
A od toho předtím taky ne, že? Hm…
Jak ses měl?
Dobrý. Díky za optání.
Byl za mnou Gary.
- To je super. - To jo.
Je vždycky fajn vidět rodinu. Taky ho baví auta?
Trochu jo. Ale ne jak mě.
A co ty rekonstrukce?
Nezůstal u toho.
Škoda.
Vzal si jednu odpornou fúrii.
No…
Ona to bere jako „šaškování v kostýmech“.
To řekla, jo?
No jo.
Takže jsem jí řekl:
„V době občanské války bys už byla babička. Stará babizna.“
Nikdo by za ni nebojoval.
Nevěsty byly mladý.
Nezkažený.
Lidi se brali dřív.
Mnohem dřív. Jo.
Mé prababičce se narodila moje babička, když jí bylo 14.
Tehdy to bylo úplně normální.
Ale pak vláda zjistila, jak na tom vydělat.
Zvýšením věkové hranice?
Přesně tak.
Tehdy na střední školu nikdo nechodil. Nic takovýho nebylo.
Ale když vláda zjistila, že by se na školách daly vydělat peníze,
tak zvítězila nenažranost.
O žádný vzdělání vůbec nejde.
- Ne? - Ne, jde o…
Je to snaha oddálit dospívání dětí.
Aby rodiče utratili všechny prachy za školný a aby všichni vydělali.
A kvůli tomuhle tato země jednou zkrachuje.
No, takhle jsem o tom nepřemýšlel.
Ale ty brďo.
Možná jsi na něco kápl.
Myslíš?
Máš neotřelej pohled na věc.
To už ti určitě někdo řekl.
Díky.
Kolik těm nevěstám teda bylo?
Bylo jim 12 nebo 13.
Když čůrat umí, tak mladá není. Co?
To je vtipný.
Hej…
Jakou…
Jakou jsi měl nejmladší?
Cože?
Jakou jsi měl nejmladší?
Řekni to první.
Já se ptal první.
Nejdřív ty.
Čtrnáctiletou.
Bránila se?
Ne. Před tebou se bránily?
Kolik ti bylo?
S tou 14letou?
Byla v prváku.
Já ve čtvrťáku, takže 17.
- Co je? - Sedmnáct.
Larry.
Pořád to kape?
Už to teče.
Nechal je několikrát projet silnici 400 East.
Silnici 440 South zmínil čtyřikrát.
Stejně jako 250 East a 375 South.
Je to marný.
Po 550 East jezdili nejvíc.
Poprvé ji projeli šestkrát. Podruhé pětkrát.
Dobře. Silnice 550 se se 440 kříží na té benzince.
Třeba se tam stavili na pití a na záchodech.
Pochybuju, že tam ta už stála. Vypadala nově.
Co tam teda bylo?
Tady to je.
Probíhající výstavba na křižovatce silnic 550 a 400.
Zdravím, je tu vedoucí?
Dale sem jezdí jenom párkrát týdně.
A jinak?
Jsme tu já a Keith. Dělá od 3:00 do 11:00.
Jak dlouho tu jste?
Od 6:00.
Nemyslím dnes. Jak dlouho tu pracujete?
Šest měsíců.
Nevíte, jak dlouho už to tady funguje?
Myslím, že pár let.
Dale a Keith to vědí?
Dale je tady od začátku.
Máte na něj číslo?
Díky.
Nejste mechanik?
Ne.
Neznáte nějakého?
Nikoho místního.
Kde je nejbližší prodejce autodílů?
Nevím. Mě auta neberou.
Ale John Dickey…
„Ale John Dickey.“ A dál?
Je to takovej kutil.
Lidi mu občas něco dávají na opravu, ale není to oficiálně.
Aha. John Dickey?
Hansen. Má kousek odtud obchod s návnadama.
Dobře, díky.
Manažer říkal, že benzinka funguje od jara 1994.
A myslí si, že na ní začali dělat někdy v létě 1993.
Larry Hall je zmrd.
Prý ses sem snažil dostat matroš.
To nedělej.
Pokrčení rameny není odpověď.
A neodpovědět je nezdvořilý.
Chtěl jsem, ale ukázalo se, že to sem nedostanu.
A kdybys dostal?
A kdybys to použil na to, abys někoho vyhrabal z problémů, co si nadělal venku…
To by tomu člověku pomohlo. Možná i tobě.
Ale jak by to pomohlo mně?
Asi nerozumím.
Člověk, kterýmu nikdo nepomůže, nakonec přijde za mnou.
A pak je mým dlužníkem.
Omlouvám se. Opravdu.
Posral jsem to. Já to nevěděl.
Dobrý.
Ptal jsem se na tebe. V Milwaukee.
Všechno sedělo. Parádně.
Každej znal někoho, kdo zná někoho, kdo tě zná a kdo tě chválí.
To je hezký.
Ale nikdo si nevybavuje, že by tě kdy viděl osobně.
Každej zná někoho, kdo tvrdí, že tě viděl,
ale nikdo z nich tě neviděl osobně.
Co ty na to?
Musejí chodit víc ven.
To si myslíš, jo?
Máte děti?
Jaký byl tenhle týden?
Jenom se tak ptám.
Byl produktivní?
Jenom se tak ptám!
Už jste se mě ptal. Za ty roky už několikrát.
Co jsem vám odpovídala?
Akorát se zajímám.
Co jsem vám odpovídala?
Že o svém osobním životě mluvit nebudete.
Správně.
Ale já nemluvím o ničem jiným.
Protože jste pacient a já doktorka.
Nemohli bychom si zkusit prohodit role?
Nepřispívá to k léčení?
Co byste mi řekl, být můj doktor?
Krávo, řekni mi svý sny!
Určitě hezky voní.
Vaše děti.
Co vás trápí?
Nic.
Provokujete, abyste zakryl svoji zranitelnost.
Nejsem zranitelnej. To vy jste zranitelná.
Vypadáte rozrušeně.
Jsem v kurevský pohodě.
Mám nejlepší náladu za poslední roky, ale to se vám nelíbí.
Proč by se mi to nelíbilo?
Protože kdybych se uzdravil
a řekl lidem, jak se to stalo,
a kdyby se tihle lidi taky uzdravili…
byla byste bez práce.
Šla bych do důchodu.
Šla byste do důchodu.
A pila čaj se svýma dceruškama.
Koukala byste se, jak se předklání, když okopávají zahrádku.
Proč se cítíte tak dobře?
Kvůli odvolání.
Máte nějaké novinky?
Řekněme, že existují pozitivní znamení, když člověk ví, jak je číst.
To vysvětluje vaše chování.
A jak se chovám?
Sebevědomě.
Skoro namyšleně.
Občas má chlap pořádnej důvod, proč se tak cítí.
Já už vás sebevědomého viděla.
Kdy?
Když povídáte o historii občanské války a motorech a starých součástkách.
Namyšlený jste ještě nebyl.
To mi připomíná vašeho kamaráda.
Kterýho?
Vy myslíte Jamese.
Víte, koho myslím, Larry. Je velice charismatický.
Vy ho znáte?
Už jsme se setkali.
Chápu, proč ve vás tak rezonuje.
Působí jako člověk, co nikdy nepoznal lítost.
Něco rozhodne, udělá to a neohlíží se.
To si myslíte vy, ale…
On lítost poznal.
On lecčeho lituje.
Poznal i bolest.
Ale nenechá… se tím změnit.
A takhle na sebe nahlížíte? Že vás bolest změnila?
Poslední dobou ne.
Díky Jamesovi.
Už…
Už tady nejsem sám.
Když jsem byla v sedmé třídě, Cooper Ross mě pochválil, že jsem hezká,
a pak zčervenal a několik minut se mi nemohl podívat do očí.
ÚŘAD
Dobrý den.
PRODEJNA NÁVNAD
Prosím.
Jste John Dickey Hansen?
Klidně mi říkejte JD, jestli chcete.
Prodáváte i autodíly?
No, když narazím na něco, co jde hodit na Auto Trader,
tak to udělám.
Znáte ho?
To je Larry.
Znáte se dobře?
Kdepak, slečno.
Akorát je zapamatovatelnej.
To kvůli těm kotletám a tak různě.
Co je „a tak různě“?
Nahání mi hrůzu, že bych se posral. Omlouvám se.
To nic, mluvte otevřeně.
Prodal jsem mu pár větraných brzd na Dodge B200 z roku 1979.
To bylo, no už nevím, tak kolem roku 1992, 1993.
Přišel mi jako neškodnej prďola.
Vypadal, že ho nikdy nikdo neobjal.
Ani jako mimino.
No, asi jsem na něho byl až moc hodnej,
protože se sem vracel, i když žádný díly nepotřeboval.
Začal se tady ochomejtat a klábosil s mladýma holkama.
Stalo se někdy něco?
Jakože špatnýho? Ne.
Po chvíli jsme ho vyhnali.
Občas si na něj vzpomenu a říkám si, co dělá.
Ale když jste tady a ptáte se na něj, tak asi nic dobrýho.
Proč jste ho vyhnali?
Holky z něj byly nesvý.
I ta moje.
Audrey.
Tehdy byla v pubertě, ale Larrymu se zalíbila.
To se ale nelíbilo mně.
Je Audrey tady?
Něco vyřizuje ve městě. Brzo se vrátí.
Nevadí, když počkáme?
Ale vůbec ne.
Když mi bylo 12, se sestrou jsme dostaly nové tenisky.
Ale téměř okamžitě jsme šláply do kravinců,
i když nám naši říkali, abychom na to pole nechodily.
Vysušit ty boty trvalo hodiny.
Nemapatuju si, o čem jsme se bavily.
Ale byly jsme šťastné.
Buď hodnej. Poslouchej mámu. Neodmlouvej.
Děkujeme, že využíváte DOP Connect. Prosím, zadejte své číslo účtu.
Číslo nerozpoznáno.
Prosím, zadejte své číslo účtu.
Číslo nerozpoznáno.
Prosím, zadejte své číslo účtu.
JEN SCHVÁLENÁ ČÍSLA
Číslo nerozpoz…
Číslo ne…
Zavěs ten vymrdanej telefon!
Tenhle?
Tak do toho.
…své číslo účtu.
…bonzák.
To tady nechceme.
…bonzák.
Ano, já vám rozumím, ale muselo dojít k chybě,
protože jsem tou kartou platil minulý týden.
Že můj syn nemůže volat ani hovory přijímat?
To mi chcete říct?
Dobře. Pane, prosím vás.
Co kdybych vám nadiktoval údaje z karty hned teď po telefonu?
Mohl byste mě pak spojit?
Dobře. Děkuju.
Díky za snahu. Ty…
Kretén. Kokot.
Jime, pojedu s tebou.
Ne, lásko, já to zvládnu. Potřebuju si vyčistit hlavu.
Dobře, ale nenaštvi se.
Jdu se jízdou uklidnit, ne naštvat.
Tak jo.
Koupíš nám cestou zpátky Kahlúu?
To určitě.
V dílně.
Prosím?
Naposledy byl tam.
Jak dlouho na tom děláš?
Pár týdnů.
Co s tím děláš?
Posílám to domů.
Proč?
Donny mi říkal, že ses dneska málem porval.
U telefonů.
Jo, nějakej mukl chtěl telefon.
Došlo k chybě s mým účtem. Nemůžu si zavolat.
A poslal sis tam peníze?
Třeba sis udělal nepřítele.
Z koho?
Z někoho, kdo tady dělá.
Nepohádal ses v poslední době s někým?
Včera jsme s jedním dozorcem měli takovou výměnu názorů.
Už nevím, jak se jmenuje, ale jenom mě tak prudil.
Kvůli čemu?
Ničemu.
Kvůli ničemu určitě ne.
No tak. Mně to říct můžeš.
Šlo o tebe, Larry.
Proč by nějakej dozorce mluvil o mně?
Říkal…
Říkal, že seš pedofil.
A že ty děcka zabíjíš.
Není to k smíchu, ale…
Pedofil?
Já v životě nikoho neznásilnil, Jamesi.
A cos teda provedl?
Měl jsem s nima sex.
Aha.
A nebyly to děcka, Jamesi.
Až donedávna by nebyly. V 19. století by nebyly.
Jasně.
Jamesi, s kolika ženskýma jsi píchal?
- Od střední? No… - Ne od střední.
Prostě kolik ženských jsi během let na střední škole opíchal?
- Osmdesát. - Cože?
- Osmdesát? - Přibližně.
Nejspíš jsem na pár z nich zapomněl.
Přesný číslo si nepamatuju.
To není vtipný, Jamesi. Fakt 80?
Jo.
Jak?
Jak jsi dokázal… Jak…
- Máš nějaký balicí hlášky nebo… - Ne.
Jenom… Prostě si s nima povídám.
A ony se mnou a pak dojde na to, že se svlíknem.
- Ale jak? - Teď jsem to řekl.
Neřekl.
Nechápu, Larry. Promiň.
Se mnou si nikdy žádná ženská jenom tak nepovídá.
Ale mladý holky jo?
Některý.
Jo.
Nejdřív byla milá.
A kdo?
- Kdo, Larry? - Jessica Roachová.
Píchla kolo, jela po takové polňačce.
A i když měla horáka…
No byly tam kameny a štěrk a kameny můžou být ostrý, takže…
Holky si myslí, jak jsou chytrý, ale ona tam stála s píchlým kolem.
Opravils ho?
- To ne, jenom jsem nabídl, že ji svezu. - Jasně.
Oni to líčí, jako bych na ty holky skákal, Jamesi, a napadal je.
Ale to není odrazem toho, jak to bylo.
Povídala si se mnou ráda. Fakt.
Ten den jsem s sebou vezl kolo, otevřel jsem dodávku,
to kolo jsem jí ukázal a…
Říkal jsem, jak mě baví jezdit na kole, povídali jsme si o tom.
Zdá se, že jsi neměl problém si s ní povídat.
To vůbec.
Jak jsem říkal, byla milá.
Ale pak najednou nebyla.
Vyjela na tebe.
Jako vzteklá veverka, prostě…
A víš proč?
Proč se ptáš?
Larry, já myslel, že si povídáme.
To děláme, jo?
Já jo.
Do tý dodávky vešla úplně v klidu.
Koukla se na moje kolo a na čisticí prostředky.
Ptala se, jestli jsem místní a proč mám tak veliký licousy.
Teda řekla pejzy.
Řekl jsem jí o rekonstrukcích bitev
a dávala mi fakt dobrý otázky, víš?
Byla hrozně zvídavá a chytrá.
Tak jsem ji políbil.
A pak začala být zlá. Hrozná. Fackovala mě a mlátila.
Musel jsem ji omámit tím startovacím sprejem.
Musel jsem.
Pak jsme chvíli jezdili.
Snažil jsem se najít pěkný, tichý místečko.
A to se i stalo, ale já nevěděl, kde jsem ani kam jsme jeli, ale našel jsem ho.
Co bylo pak?
No… Však víš…
Šel jsem s ní dozadu do dodávky a ještě párkrát jsem jí dal nadýchat.
Ona se probouzela?
Škrábla mě.
Hrozně silně. Hluboko.
Pak jsem čistil to maso, co jí zůstalo za nehtama.
Bylo toho hodně.
Hodně mě.
Měl jsi s ní sex?
Já věděl, že se zeptáš. Je to divný.
Já si to moc dobře nepamatuju.
Jako bych omdlel, ale pak to bylo, jako bych byl ve snu.
Viděl jsem se, jak ji mlátím a dávám jí ten hadr.
Mlátím a dávám hadr.
A pak jsem se vzbudil a měla sundaný šaty
a já taky.
Takže jsem…
Myslím, že jsme spolu sex měli.
Asi to tak bude, kamaráde.
Ale pak začala brečet.
To se občas stává.
Myslely si, že to chtěly, ale až bylo po všem, rozmyslely si to.
Ne, ona brečela a volala mámu.
Fakt, jo?
„Chci maminku.
Zavezte mě za maminkou.“
To se mi nelíbilo.
Naštvalo mě to. Všechno tím pokazila.
Vytáhl jsem ji z dodávky a zavedl ji dost daleko do pole.
A našel jsem tam strom a měl jsem vyrobenej takovej…
nástroj, kterej jsem vyrobil tak, že jsem spojil dva kožený pásky.
A měl jsem klacek…
No, řekl jsem jí, aby si sedla zády ke stromu.
Nechtěl jsem vidět její obličej, víš?
A…
Takže jsem jí ty dva pásky pak rychle obtočil kolem krku,
utáhl to a dal tam ten klacek.
A začal jsem jím kroutit jak takovým tím…
Jak se tomu říká…
- Škrtidlo? - Škrtidlem, přesně.
Jo.
Prostě jsem tím točil, dokud nepřestala vydávat…
Však víš.
Zvuky.
Vypadá to, žes udělal, co bylo třeba.
Nikdy neříkal nic extra oplzlýho, jenom nepříjemnýho.
Vždycky něco nepříjemnýho.
Třeba co?
Třeba: „Ty máš ale hezký kotníky.“
Nebo jednou mi řekl: „Tvý ušní lalůčky jsou fakt sexy.“
Larryho nezávazná konverzace.
Občas jenom seděl u venkovního stolu a čuměl.
A když to člověka štvalo, jakože občas jo,
tak jsme řekly třeba: „Larry, jak je?“
A on začal: „Víte, že je ve většině čistidel louh?“
Chtěl, abychom šly do dodávky a podívaly se na seznam složek.
- A šla jste? - Ani omylem.
A znáte někoho, kdo šel?
Nikoho odtud, ne. Všechny nás děsil.
Když mi pak začal dávat věci…
On vám dával věci?
Jednou mi dal náušnice.
Medailonek.
Nošený baletní piškoty.
Ve vaší velikosti?
Jo. Tím to bylo horší.
Nenechala jste si něco z toho?
Na konci každé sezóny děláme výprodej ztrát a nálezů.
Ale jednu věc jsem nevyhodila.
Naposled mi dal tohle.
Nikdy jsem na něm nejela. Ani jednou.
Když se na něj podívám, dělá se mi blbě.
Máma říkala, že jsem byla hodná.
Kromě toho, když jsem něco mermomocí chtěla.
Takže tomu tak říkala. Moje mermomoc.
V šesti byla moje mermomoc zlatá rybička.
V devíti to byly sponky do vlasů s motýlky.
Různobarevné.
Ale moje největší mermomoc, kterou jsem hrozně chtěla
a musela na ni počkat až do 13. narozenin a musela se vzdát pětiměsíčního kapesného,
bylo… horské kolo.
Spočítala jsem si to. Žila jsem přes 5 000 dní.
Přes 135 000 hodin.
Všechen ten čas byl můj.
Člověk může umřít, ale že jste žili, vám nikdo nevezme.
A já žila.
Tady.
A tady.
Bylo to super.
To nestačí.
Blbost.
Víte, co je důkazní řetězec?
Máme svědkyni, co přísahá, že jí ho dal Hall.
Máte sériové číslo toho kola?
Někdo ho vyleptal kyselinou.
Nedá se jednoznačně prokázat, že patřilo Jessice Roachové.
Dokud se na tom nenajdou jak otisky prstů Halla, tak Roachové.
A po čtyřech letech jsem si dost jistý, že nenajdou.
Máme svědky, kteří viděli Larryho Halla v oblasti…
Nechci začít nový proces.
…kde tvrdí, že zakopal Reitlerovou.
Čelím druhému odvolání.
Dal tam někomu kolo Jessicy Roachové.
To nestačí.
Ani náhodou.
Ale dobrá práce.
Opravdu. Prvotřídní.
Podívejte se na mě.
Opravdu. Ale nestačí to.
A co by stačilo?
To nevím.
Ale tohle ne.
Jamesi?
Jamesi, jsi vzhůru?
No tak dobrou noc.
Hezky se vyspi.
ZALOŽENO NA KNIZE IN WITH THE DEVIL
Překlad titulků: Karel Himmer