NEM AKAROK BESZÉLNI VELED
FEKETE MADÁR
A SOROZAT IGAZ TÖRTÉNET ALAPJÁN KÉSZÜLT
Hatéves koromban meghalt a nagyanyám.
Apám elvitt minket a szülővárosába,
Wigginsbe, Dél-Karolinába a nagyi temetésére.
Sosem találkoztam vele, így a halála nem jelentett nekem sokat…
de apámat nagyon elszomorította.
Féltem a nagyitól a koporsóban.
A része volt valaminek, amin már hatévesen is sokat töprengtem.
Az itteni után jövő világnak.
Féltem, hogy lenéz ránk, és nem szeret minket, csak mert fiatalok vagyunk.
WIGGINSI HETEDNAPI BAPTISTÁK
NEM TÖBB-E AZ ÉLET A TÁPLÁLÉKNÁL, ÉS A TEST A RUHÁZATNÁL?
MÁTÉ 6:25
Hol van dr. Zicherman?
Elnézést!
Hol van dr. Zicherman?
Szabadságon.
Nem mondta magának?
Nem.
Ez nagyon nem vall rá.
Bejár hozzá minden kedden?
Nem, csak…
Csak… Tudja.
Nem, nem tudom.
Csak amikor kell.
Hát, ez szokatlan megállapodás.
Honnét tudta, hogy itt leszek?
A megszokott beosztás alapvető az orvos-beteg kapcsolatban.
De ön honnan tudta, hogy itt leszek?
Nem értem a kérdést.
Dr. Zichermannel nincs rendszeres beosztásunk.
Ön honnét tudta, hogy ma időpontom van?
Napi beosztást kapunk.
A maga neve volt rajta.
Miért van itt?
Mert időpontom volt.
Nem.
Miért van itt?
A vádak között volt
regisztrálatlan fegyverekkel való államközi kereskedés.
Miért van itt?
Most mondtam.
És ön miért?
Mentális betegségeket kezelni.
Akkor jó helyre jött.
Én nem vagyok bűnüldöző. Nem vagyok bíró.
Nem érdekelnek a betegeim által elkövetett bűnök.
Csak az érdekel, hogy óvjam a mentális épségüket.
Úgy tűnik, megtalálta az életcélját.
A Jamest vagy a Jimmyt szereti jobban?
A Jimmyt.
Jimmy.
Egyesek pszichéje sokkalta törékenyebb,
mint a legtöbb emberé, akikkel az élete során találkozott.
Vagy mint a magáé, például.
Hogy tud ön bármit is az én pszichémről?
Nem tudok sokat. De azt gyanítom, nagyjából egészséges az elméje.
Jó tudni.
De egyes betegeimé nem az.
Egy helytelen gondolat,
egy parányi beteg ötlet elég, hogy elveszítsék a józan eszüket.
Ha ők megtörnek,
néha az a személy, akik voltak, soha nem épül fel a törésből.
Kísértetek lesznek a saját testükben.
Miért mondja ezt nekem?
Az együttérzését kérem,
amikor foglalkozik itt egyesekkel.
Egyesekkel?
Jimmy…
Doktor.
- Arra kérem… - Mire kér?
Fenyegetést jelent bármelyik betegem mentális állapotára nézve?
Milyen betege?
Lehetőséget adok rá, hogy őszinte legyen.
Javaslom, vegye komolyan.
Milyen… betege?
Nagyanyám temetése után apám levitt minket az óceánhoz.
Életemben egyedül akkor láttam az óceánt.
Tricia Reitler keresésekor Larry a marioni rendőröket
oda-vissza vezette ezeken az utakon, újra és újra.
„Asszem, ide temettem.
Nem, inkább ide.
Vagy talán oda.
Nem, asszem, egy fa alá temettem.”
Pontosan.
Előző este, mielőtt visszavittem Illinois-ba, visszamentek.
Ugyanoda, ugyanilyen eredménnyel.
Szerintem ott van. Valahol.
Ezért rángatta oda őket másodszor is.
A rohadék nem tudott betelni vele.
Megnézem, hozzáférek-e a jelentésekhez.
Jól van.
Itt elmentek balra a tó előtt.
Itt csak földek vannak.
Csinos kis benzinkút az Isten háta mögött.
Igen.
Elvileg itt kell lennie egy teherforgalmi útnak. Itt menjen jobbra.
- Hát jó reggelt, James. - Jó reggelt, Larry.
Tegnap nem láttalak.
Nem volt semmi, ami ne lett volna az előtte lévő napon.
Meg az azelőtti napon, igaz?
Milyen napod volt?
Jó volt. Kösz a kérdést.
Gary meglátogatott.
- Az klassz. - Az volt.
Mindig jó látni a családot. Ő is ért az autókhoz?
Kicsit. Nem annyira, mint én.
És a polgárháborús dolog?
Ő lemorzsolódott.
Az kár.
Elvett egy büdös kurvát.
Hát…
A nő szerint ez csak „beöltözős játék.”
Ezt mondta?
Bizony.
Erre mondom neki, azt mondom:
„Te egy nagymama lennél a polgárháborúban. Egy vén satrafa.”
Érte senki nem harcolna.
Az arák fiatalok voltak.
Romlatlanok.
Akkor fiatalabban házasodtak.
Sokkal fiatalabban. Igen.
A dédanyám csak 14 volt, amikor a nagyanyámat szülte.
Ez akkoriban teljesen normális volt.
Amíg a kormány rá nem jött, hogy lehet ebből pénze.
A beleegyezési korhatár felemelésével?
Pontosan.
Akkoriban senki sem járt középiskolába.
Nem létezett ilyesmi.
De mikor a kormány látta, hogy pénzt lehet csinálni a középiskolákból,
a kapzsiság mindent legyőzött.
Ez nem az oktatásról szól.
- Nem? - Nem, ez nem arról…
Kényszerítik a srácokat, hogy később nőjenek fel!
Hogy a szüleik a taníttatásra költsék a megtakarításukat,
és ezen mindenki keres.
És egy nap ez viszi csődbe az országot.
Tudod, sose néztem ezt ilyen szemszögből,
de a szentségit.
Lehet, hogy igazad van.
Gondolod?
Új a megközelítésed.
Már biztos sokszor hallottad.
Köszönöm.
Ezek az arák milyen fiatalok voltak?
Tizenkettő, 13, az biztos.
Ha már megy a pisi, nekem se túl kicsi. Igaz?
Ez vicces.
Hé…
Neked mennyi…
Neked mennyi volt a legfiatalabb?
Mi?
Mennyi volt a legfiatalabb?
Előbb te.
Miért? Én kérdeztem előbb.
Előbb te.
Tizennégy.
Ellenkezett?
Nem. Neked volt olyan?
Hány éves voltál?
A 14 évessel?
Ő elsős volt.
Én végzős, úgyhogy 17 voltam.
- Mi az? - Tizenhét.
Larry.
Még mindig csöpög?
Most már inkább folyik.
Jó néhányszor fel- és levitte őket a keleti 400-as úton.
A déli 440-est négyszer említik.
És a keleti 250-est és a déli 375-öst is.
Ez értelmetlen.
A legtöbbet a keleti 550-esen vitte őket.
Elsőre hatszor, másodikra ötször.
Oké. Az 550-es annál a benzinkútnál keresztezi a 400-ast.
Talán megálltak üdítőzni és vécézni.
Kétlem, hogy megvolt a benzinkút. Elég újnak tűnt.
Akkor mi volt ott?
Itt van.
Építkezés az 550-es és a 400-as kereszteződésében.
Üdv, itt az üzletvezető?
Dale csak hetente kétszer jár be.
És a többi napokon?
Csak én vagyok, és Keith. Övé a műszak 15.00-tól 23.00-ig.
Mióta van itt?
Reggel hat óta.
Nem, nem ma. Mióta dolgozik itt?
Hat hónapja.
Tudja, mikor nyílt meg ez a hely?
Pár éve, azt hiszem.
Dale és Keith tudják pontosan?
Dale kezdettől fogva itt van.
Megvan a száma?
Köszönöm.
Szerelnek autót?
Nem, uram.
Tud olyat, aki igen?
Itt helyben nem.
Hol a legközelebbi autóalkatrész-kereskedés?
Nem tudom. Nem értek a kocsikhoz.
John Dickey viszont…
„John Dickey viszont” mi?
Ő amolyan ezermester.
Néha visznek hozzá dolgokat javítani, de így nem hivatalos.
Aha. John Dickey?
John Dickey Hansen. Horgászboltja van, feljebb az úton.
Oké, kösz.
Az üzletvezető szerint a benzinkút ’94 tavaszán nyílt.
Azt hiszi, ’93 nyarának a közepén kezdték az építkezést.
Kibaszott Larry Hall.
Hallom, megpróbáltál árut behozni ide.
Ne csinálj ilyet.
A vállvonogatás nem válasz,
és a nem válasz tiszteletlen.
Megfordult a fejemben,
de kiderült, hogy nem tudom behozni.
De ha, mondjuk, behozod.
És arra használod, hogy valakit kihúzz a bajból,
amibe odakint keveredett.
Az segít az illetőn. Talán segít rajtad.
De nem látom, rajtam hogy segítene.
Nem biztos, hogy értem.
Aki máshol nem talál segítséget, végül hozzám fordul.
És akkor az adósom lesz.
Bocsánatot kérek. Őszintén.
Elbasztam. Nem sejtettem.
Jól van.
Utánad kérdeztem. Milwaukee-ban.
Minden stimmel. Frankó vagy.
Mindenki tud valakit, aki tud valakit, aki ismer téged, és elismerően beszél rólad.
Ez klassz.
De senki sem emlékezett arra, hogy személyesen látott volna.
Mindenki ismert valakit, aki azt mondta, látott,
de konkrétan senki nem ismert személyesen.
Mit szólsz ehhez?
Többet kell bulizniuk.
Valóban ezt kell tenniük?
Vannak gyerekei?
Milyen hete volt, Larry?
Csak kérdezem.
Eredményesnek jellemezné?
Csak kérdezem!
És már korábban is kérdezte. Számtalanszor az évek során.
És mi volt a válaszom?
Csak kíváncsi vagyok.
Mi volt a válaszom?
Hogy nem beszél a magánéletéről.
Így van.
Én viszont csak erről beszélek.
Mert maga a beteg, és én vagyok az orvos.
Nem próbálhatunk meg egy szerepcserét?
Az nem terápiás hatású?
És mit mondana nekem, ha maga lenne az orvosom?
Ribanc, mondd el az álmaid!
Biztos jó illatuk van.
A gyerekeinek.
Mi zavarja?
Semmi.
Gyakran használ provokációt a sebezhetőség elfedésére.
Én nem vagyok sebezhető. Maga sebezhető.
Zaklatottnak tűnik.
Teljesen kurva jól vagyok.
Évek óta nem voltam ilyen jó hangulatban, és ez magának nem tetszik.
Miért ne tetszene?
Mert ha meggyógyulnék,
és elmondanám a többieknek, mitől,
aztán ők is meggyógyulnának…
nem lenne munkája.
Akkor visszavonulnék.
Akkor visszavonulna.
És teázna a lányaival.
Nézné, ahogy előrehajolnak, és kertészkednek.
Mitől érzi ilyen jól magát?
A fellebbezésemtől.
Van róla friss híre?
Mondjuk úgy,
hogy pozitív jelek vannak, ha az ember tudja olvasni őket.
Ez magyarázza a viselkedését.
Milyen a viselkedésem?
Magabiztos.
Szinte pimasz.
Néha az embernek minden oka megvan arra, hogy így érezze magát.
Hát, már láttam magabiztosnak.
Mikor?
Amikor a polgárháborúról beszél, és motorokról, és régi autóalkatrészekről.
De pimasznak még sosem láttam.
Ez inkább a barátjára jellemző.
Milyen barátomra?
Jamesre gondol.
Tudja, kire gondolok, Larry. Ó nagyon karizmatikus.
Találkozott vele?
Útjaink keresztezték egymást.
Látom, hogy mire reagál benne.
Egy olyan ember érzetét kelti, aki sosem bánt meg semmit.
Ha eldönt valamit, megcsinálja. Sosem néz vissza.
Ezt gondolná, de…
De érzett már megbánást.
Megbánt dolgokat.
Érzett már fájdalmat.
De nem hagyja, hogy, tudja, ez eltorzítsa.
Így látja magát? Hogy eltorzítja a fájdalom?
Mostanában nem.
James miatt.
Már… Már nem vagyok egyedül.
Amikor hetedikes voltam,
Cooper Ross azt mondta: „Olyan aranyos vagy.”
Aztán elpirult,
és nem tudott a szemembe nézni pár percig.
IRODA
Helló.
HORGÁSZBOLT
Segíthetek?
Maga John Dickey Hansen?
Hát, hívhat JD-nek, ha akar.
Árul autóalkatrészeket?
Hát, ha épp találok valamit, ami megér egy hirdetést az autókereskedő honlapon,
akkor esetleg.
Találkozott ezzel a taggal?
Ez Larry.
Akkor jól ismeri?
Nem, kisasszony.
Hanem csak emlékezetes.
Ez a pofaszakáll, meg minden.
Mi lenne az a „meg minden”?
Hátborzongató, mint a szar, tudják? Már elnézést.
Ugyan, beszéljen nyugodtan.
Eladtam neki egy pár hornyolt fékrotort
egy ’79-es Dodge B200-ashoz
valamikor, nem is tudom, ’92-’93 táján.
Ártalmatlan mitugrásznak tűnt.
Úgy nézett ki, mint akit sosem öleltek meg.
Még csecsemőként sem.
Tudják, azt hiszem, túl kedves voltam hozzá,
mert elkezdett visszajárni, amikor nem is kellett neki alkatrész.
Elkezdett itt lógni, dumált a fiatal lányokhoz.
Történt bármikor bármi?
Úgy érti, valami rossz? Nem.
Egy idő után elhajtottuk.
Néha eszembe jut, vajon mi lett vele.
Mivel idejöttek kérdezősködni felőle, gondolom, semmi jó.
Miért hajtotta el?
Túl sok lánynak lett kellemetlen.
Köztük a sajátomnak is.
Audrey-nak.
Tinédzser volt akkor, de Larry szemet vetett rá.
Nyilván nem volt ínyemre.
Audrey itt van?
A városban intéz valamit. Nemsokára visszajön.
Nem bánja, ha megvárjuk?
Legkevésbé sem.
Tizenkét éves koromban a nővéremmel új sportcipőt kaptunk.
És szinte azonnal tehénlepénybe léptünk,
bár a szüleink mondták, hogy ne menjünk arra a mezőre.
Órákig tartott, míg a cipők megszáradtak.
Nem emlékszem semmire abból, amiről beszéltünk.
Csak hogy boldogok voltunk.
Légy jó fiú. Fogadj szót anyádnak.
Meg ne halljam…
Köszönjük, hogy a DOP Connectet használja.
A híváshoz kérjük, gépelje be számlaszámát.
Ez a számlaszám ismeretlen.
A híváshoz kérjük, gépelje be számlaszámát.
Ez a számlaszám ismeretlen.
A híváshoz kérjük, gépelje be számlaszámát.
CSAK JÓVÁHAGYOTT SZÁMOK HÍVHATÓK
Ez a számlaszám ismeret…
Ez a számla…
Tedd le a kurva telefont!
Ezt a telefont?
Parancsolj.
…gépelje be számlaszámát.
…spicli.
Ez nem megy az udvaron.
…spicli.
Igen, uram. Értem, amit mond,
de mondom, hogy ez biztos tévedés,
mert én magam fizettem be azt a hitelkártyát múlt héten.
Azt mondja, hogy a fiam nem tud hívni, és ő sem hívható?
Ezt akarja mondani?
Oké… Uram, kérem.
És ha megadom a hitelkártya adatait itt és most, telefonon?
Akkor tud kapcsolni?
Oké. Jól van. Köszönöm.
Hálás vagyok, hogy próbált segíteni.
Ribanc. A kurva anyádat!
Jim, veled kéne mennem.
Nem, drágám. Nem lesz baj. Csak ki kell tisztítanom a fejem.
Oké. De ne húzd fel magad.
Azért megyek el, hogy lenyugodjak, nem hogy felhúzzam magam.
Jól van.
Hoznál egy kis Kahlúát visszafelé?
Ja, még az kéne.
Barkácsműhely.
Tessék?
Utoljára ott láttam Larryt.
Mióta dolgozol ezeken?
Pár hete.
Mit csinálsz velük?
Hazaküldöm.
Miért?
Donny azt mondja, ma majdnem bunyóba keveredtél.
A telefonoknál?
Ja, valami rab akarta a telót.
Valami gebasz van a számlámmal. Nem tudok senkit hívni.
De van rajta pénz?
Talán szereztél egy ellenséget.
De kit?
Valakit, aki itt dolgozik.
Volt bárkivel nézeteltérésed mostanában?
Volt egy szóváltásom az egyik őrrel tegnap.
Nem rémlik a neve, de basztatott.
Miért?
Semmiség.
Nem semmiség.
James, ugyan már. Én vagyok az.
Rólad volt szó, Larry.
Miért beszélne egy őr rólam?
Azt mondta…
Azt mondta, hogy cukrosbácsi vagy.
És gyerekgyilkos.
Nem akartam nevetni, csak…
Cukrosbácsi?
Életemben senkit nem erőszakoltam meg, James.
Akkor mit csináltál?
Szexeltem velük.
Értem.
És nem gyerekek voltak, James.
A közelmúltig nem. Mármint az 1800-as években nem.
Persze.
James, te hány nőt basztál meg?
- A gimi óta? Hát… - Nem, nem a gimi óta.
Úgy értem, hány nőt…
Tudod, a gimis évek alatt hányat basztál meg?
- Nyolcvanat. - Mi?
- Nyolcvanat? - Kábé.
Biztos van egy-kettő, akit kifelejtek,
de… Nem vagyok teljesen biztos a konkrét számban.
Ez nem vicces, James. Tényleg 80?
Igen.
Hogyan?
Hogy sikerült… Hogy…
- Van valami bevett dumád? - Nincs.
Én csak… Hát, így… beszélek hozzájuk.
Ők meg beszélnek hozzám, és végül lekerülnek a ruhák.
- De hogyan? - Most mondtam.
Nem mondtad.
Nem tudlak követni, Larry. Bocs.
Soha egy nő se „beszélt hozzám” csak úgy.
De fiatalabb lányok igen.
Néhány.
Igen.
Először kedves volt.
Ki ez?
- Ki volt kedves, Larry? - Jessica Roach.
Defektet kapott a bringája, egy ilyen murvás úton hajtott.
És bár mountain bike volt…
Tudod, kövek és murva, összekeveredve,
és vannak éles kövek, úgyhogy…
A lányok olyan okosnak hiszik magukat, ő mégis ott állt egy defekttel.
Megragasztottad?
- Ó, nem. Felajánlottam, hogy elviszem. - Értem.
Úgy állítják be, mintha ráugranék ezekre a lányokra, James, és megtámadnám őket.
Ez nem tükrözi a valóságot.
Szívesen beszélgetett velem. Tényleg.
Aznap nálam volt a bringám, és kinyitottam a furgon ajtaját,
és megmutattam neki, és…
Mondtam, mennyire szeretek biciklizni, és erről beszélgettünk.
Úgy tűnik, vele nem jelentett gondot a beszélgetés, Larry.
Nem.
Mert kedves volt, ahogy mondtam is.
Aztán már nem volt az.
Megtámadott, mi?
Mint egy veszett mókus, így…
Emlékszel, miért?
Miért kérdezed?
Baszki, Larry, azt hittem, beszélgetünk.
Azt csináljuk?
Én azt csinálom.
Rendben beült a furgonomba.
Megnézte a bringámat és a tisztítóeszközeimet.
Megkérdezte, helybéli vagyok-e, és hogy miért van ilyen nagy Burnside-szakállam.
Ő Sideburnnek mondta.
Meséltem az újrajátszásokról,
és nagyon jó kérdéseket tett fel, tudod?
Olyan kíváncsi volt, és olyan okos.
Úgyhogy megcsókoltam.
És akkor lett undok. Szörnyű volt, csapkodott és ütögetett.
És muszáj volt megrongyoznom az indítófolyadékkal.
Muszáj volt.
Aztán autókáztunk egy darabig.
Próbáltam keresni egy nyugodt, csendes kis helyet.
És találtam, habár nem tudtam, hol járok,
vagy hová megyünk, de találtam.
Aztán mi történt?
Én… Hát én, tudod.
Hátravittem a furgonban, és párszor még megrongyoztam.
Mindig felébredt?
Megkarmolt.
Erősen. Jó mélyen.
És mikor később kipucoltam a húst a körme alól,
sok volt belőlem ott alatta.
Sok volt belőlem.
Szexeltél vele?
Tudtam, hogy megkérdezed. Nem… Ez fura.
Nem emlékszem teljesen.
Mintha filmszakadásom lett volna, aztán mintha egy álomban lennék,
ahol látom magamat, hogy verem és rongyozom,
és verem és rongyozom.
Aztán felébredtem, és nem volt rajta ruha,
és rajtam sem volt ruha.
Úgyhogy…
szerintem szexeltünk együtt.
Nagyon úgy hangzik, haver.
És aztán elkezdett sírni.
Néha csinálják ezt.
Azt hiszik, hogy akarják,
de utána meggondolják magukat.
Hát, nem, ő az anyja után sírt.
Tényleg?
„Anyukámat akarom.
Csak vigyen anyukámhoz.”
Ez nem tetszett nekem.
Feldühített. Elrontott mindent.
Úgyhogy kivettem a furgonból,
és elvittem elég messze ki a mezőre.
És találtam ezt a fát, és csináltam ezt az…
eszközt, amit úgy csináltam, hogy összeraktam két bőrövet.
És volt egy ilyen botom…
Mondtam neki, hogy üljön le háttal a fának.
Nem akartam látni az arcát, tudod?
És…
Úgyhogy aztán gyorsan rádobtam a két övet a nyakára,
és összehúztam, és beletettem a botot.
És elkezdtem tekerni, mint egy olyan…
Hogy is hívják…
- Érszorítót? - Érszorítót, pontosan.
Igen.
És csak tekertem, amíg már nem adott…
Tudod.
Hangot.
Úgy tűnik, azt tetted, amit tenned kellett.
Konkrétan sosem gusztustalankodott, csak furákat mondott.
Mindig furákat.
Például?
Mondjuk: „Nagyon csinos a bokád.”
Vagy egyszer azt mondta: „A fülcimpád nagyon érett.”
Larrynél ez volt a csevegés.
Máskor csak ült az egyik piknikpadon, és bámult.
És ha ez irritált, mert néha már irritált,
megkérdeztem: „Larry, mi van már?”
Akkor ő így: „Tudtad, hogy a legtöbb tisztítószerben van mész?”
És azt akarta, hogy menjek a furgonjához megnézni az összetevők listáját.
- Volt, hogy odament? - Kurvára nem.
Ismersz olyat, aki igen?
Errefelé nem. Itt mind ki voltunk akadva tőle.
Aztán amikor elkezdett dolgokat adni nekem…
Adott dolgokat?
Egyszer egy pár fülbevalót.
Egy medált.
Egy pár használt balettcipőt.
A te méreted volt?
Igen. Így még kínosabb volt.
Netán van, amit megtartottál ezekből?
Minden szezon végén garázsvásár van az elhagyott cuccokból.
Van egyvalami, amit nem dobtam ki.
Amikor utoljára láttuk, ezt hozta nekem.
Egyszer sem ültem rá.
Ha csak ránézek, úgy érzem, le kell zuhanyoznom.
Anyám azt mondta, sosem volt velem gond,
de ha a fejembe vettem, hogy akarok valamit,
nem engedtem el, mint kutya a cubákot.
Így is hívta az ilyesmit. Az én cubákom.
Hatévesen a cubákom egy aranyhal volt.
Kilencévesen egy csomag pillangós hajcsat.
Sokszínű.
De a legnagyobb cubákom, ami a mániám lett,
és amire a 13. születésnapomig kellett várnom,
és akkor is öthavi zsebpénzt le kellett dolgozni érte,
az egy mountain bike volt.
Kiszámoltam. Több mint 5000 napot éltem.
Több mint 135 000 órát.
Az az idő mind az enyém volt.
Meghalhatsz, de amit megéltél, nem vehetik el.
Éltem.
Itt.
És itt.
Nagyszerű volt.
Ez nem elég.
Baromság.
Hallott a bizonyítékok kezeléséről?
Van egy tanúnk, aki megesküszik, hogy Halltól kapta.
Hol a kerékpár sorozatszáma?
Valaki lemarta savval.
Így nem bizonyítható meggyőzően, hogy ez Jessica Roaché,
hacsak nincsenek rajta Hall és Roach ujjlenyomatai is.
És négy év elteltével biztos vagyok benne, hogy nincsenek.
Vannak tanúink, akik látták Larry Hallt a környéken…
Nem egy új ügyet tárgyalok.
Ahol állítólag eltemette Reitlert…
A második fellebbezést támadom.
És ahol odaadta valakinek Jessica Roach biciklijét.
Ez nem elég.
Távolról sem.
De remek munkát végeztek.
Tényleg. Ez kibaszottul elsőosztályú.
Hé, nézzen rám.
Remekeltek. De ez nem elég.
Mi lenne elég?
Nem tudom.
De ez nem az.
James?
James.
James, ébren vagy?
Hát, jó éjt.
Aludj jól.
JAMES KEENE ÉS HILLEL LEVIN „IN WITH THE DEVIL” CÍMŰ KÖNYVE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Speier Dávid