- אני לא רוצה לדבר איתך -
- הסדרה בהשראת סיפור אמיתי -
כשהייתי בת שש, סבתא שלי מתה.
אבא הסיע אותנו לעיר מולדתו,
וויגינס שבקרוליינה הדרומית, ללוויה שלה.
בחיים לא פגשתי אותה, כך שמותה לא אמר לי הרבה...
אם כי אבי היה עצוב מאוד.
פחדתי ממנה בתוך הארון הזה.
היא הייתה חלק ממשהו שכבר בגיל שש תהיתי לגביו.
המקום שבא אחרי זה.
חששתי שהיא מביטה מלמעלה ולא אוהבת אותנו מפני שאנחנו צעירים.
- וויגינס הבפטיסטית השביעית -
- "הלוא הנפש יקרה מן המזון, והגוף יקר מן המלבוש" -
- מתי ו' 25 -
איפה ד"ר זיכרמן?
תסלחי לי.
איפה ד"ר זיכרמן?
בחופשה.
הוא לא אמר לך?
לא.
ממש לא מתאים לא.
אתה נפגש איתו בכל יום שלישי?
לא, רק...
רק... את יודעת.
לא, אני לא יודעת.
רק אם אני צריך.
זה הסדר לא שגרתי.
איך ידעת שאני אהיה כאן?
לו"ז שגרתי הוא בסיסי ביחסי רופא-מטופל.
אבל איך ידעת שאני אהיה כאן?
אני לא מבינה את השאלה.
אבל לד"ר זיכרמן ולי אין שגרה.
איך ידעת שיש לי פגישה היום?
יש לנו לו"ז יומי.
השם שלך הופיע בו.
למה אתה כאן?
כי קבעתי פגישה.
לא.
למה אתה כאן?
האישומים כללו
מכירת כלי נשק שאינם רשומים וחצייה של גבולות מדינה כדי למכור.
למה אתה כאן?
כרגע אמרתי לך.
למה את?
כדי לטפל במחלת נפש.
באת למקום הנכון.
אני לא שייכת לרשויות אכיפת החוק. אני לא שופטת.
אני לא מתעניינת בפשעים של האנשים שבהם אני מטפלת.
הדאגה היחידה שלי היא להגן על בריאותם הנפשית.
נשמע שמצאת את התכלית שלך בחיים.
אתה מעדיף ג'יימס או ג'ימי?
ג'ימי.
ישנם אנשים שהנפש שלהם הרבה יותר שבירה
מאשר זאת של רוב האנשים שנתקלת בהם בחייך.
או משלך, לדוגמה.
איך את יודעת משהו על הנפש שלי?
אני לא יודעת הרבה, אבל אני חושדת שאתה אדם בעל נפש יציבה למדי.
טוב לדעת.
אבל חלק ממטופליי לא.
הם במרחק מחשבה שגויה אחת,
במרחק רעיון לא בריא קטן אחד מלאבד את שפיותם.
אם הם יישברו,
לפעמים האדם שהם היו לא מתאושש לעולם מהשבירה.
הם הופכים לרוחות רפאים בתוך גופם שלהם.
למה את מספרת לי את זה?
אני מבקשת ממך חמלה
כשאתה מתמודד עם חלק מהאנשים כאן.
חלק מהאנשים?
ג'ימי...
דוקטור.
אני שואלת... -שואלת מה?
האם אתה מטיל איום על הבריאות הנפשית של מישהו ממטופליי?
אילו מטופלים?
אני נותנת לך הזדמנות לדבר בכנות.
אני מפצירה בך להתייחס אליה ברצינות.
אילו... מטופלים?
אחרי שקברו את סבתא שלי, אבא הסיע אותנו לאוקיינוס.
זאת הייתה הפעם היחידה שראיתי את האוקיינוס.
כשחיפשו את טרישה רייטלר, לארי הסיע את השוטרים של מריון
במעלה ובמורד הכבישים האלה, שוב ושוב.
"אני חושב שקברתי אותה כאן.
לא, זה היה כאן.
אולי זה היה כאן.
לא, אני חושב שקברתי אותה מתחת לעץ."
בדיוק.
בערב לפני שהחזרתי אותו לאילינוי, הם חזרו לשטח.
אותו אזור, אותה תוצאה.
אני חושב שהיא שם. במקום כלשהו.
לכן הוא גרר אותם לשם בפעם השנייה.
הבן זונה התענג על זה.
תן לי לנסות להשיג את הדוחות האלה.
טוב.
הם פנו שמאלה כאן, לפני האגם.
אין כאן דבר פרט לשדות.
זאת תחנת דלק יפה יחסית לאמצע שום מקום.
- טריי ריג'ון דלק -
כן.
טוב, אמור להיות כאן כביש למשאיות. תפני ימינה שם.
בוקר טוב, ג'יימס. -בוקר, לארי.
לא ראיתי אותך אתמול.
לא קרה דבר שלא קרה ביום שלפני.
וביום שלפני, נכון?
איך היה היום שלך?
היה טוב. תודה ששאלת.
גארי ביקר.
מגניב. -כן.
תמיד נחמד לראות בן משפחה. גם הוא אוהב מכוניות?
קצת. לא כמוני.
אבל הקטע של מלחמת האזרחים?
הוא לא התמיד בזה.
חבל.
הוא התחתן עם כלבה מסריחה.
טוב...
היא חושבת שזה "לשחק בתחפושות".
היא אמרה את זה?
כן.
אז אמרתי לה... אמרתי,
"היית נחשבת לסבתא בתקופת מלחמת האזרחים. מכשפה זקנה."
איש לא היה נלחם למענה.
כלות היו צעירות.
בתולות.
אנשים התחתנו בגיל צעיר יותר בזמנו.
צעיר בהרבה. כן.
סבתא רבתא שלי ילדה את סבתא שלי כשהיא הייתה בת 14.
זה היה נורמלי בזמנו.
עד שהממשל ראה שיש דרך להרוויח כסף.
בהעלאת גיל ההסכמה?
בדיוק.
איש לא למד בתיכון בזמנו.
לא היה דבר כזה.
אבל ברגע שהממשל ראה
שאפשר להרוויח כסף מבתי ספר תיכון,
ובכן, תאוות הבצע גוברת על הכול.
זה לא קשור להשכלה.
לא? -לא, זה קשור...
זה קשור לכפייה על ילדים לעכב את ההתבגרות.
כדי שהוריהם יבזבזו כל סנט שיש להם על שכר לימוד,
וכולם מרוויחים כסף.
וזה מה שיום אחד יגרום למדינה לפשוט רגל.
אתה יודע, בחיים לא חשבתי על זה ככה.
אבל לעזאזל.
ייתכן שעלית על משהו.
אתה חושב?
יש לך נקודת מבט שונה.
בטח שמעת את זה בעבר.
תודה.
אז בנות כמה היו הכלות האלה?
שתים עשרה, 13 בטוח.
בוגרות מספיק כדי להשתין, בוגרות מספיק בשבילי. נכון?
זה מצחיק.
היי...
אז בת...
אז בת כמה הכי צעירה שהייתה לך?
מה?
הכי צעירה שהייתה לך.
תגיד אתה ראשון.
למה? שאלתי ראשון.
תגיד אתה ראשון.
ארבע עשרה.
היא נאבקה?
לא. היו לך לוחמות?
בן כמה היית?
עם בת ה-14?
היא הייתה בכיתה ט'.
הייתי בי"ב, אז הייתי בן 17.
מה? - 17.
לארי.
זה עדיין מטפטף?
טפטופים הופכים לנזילות.
הוא הוביל אותם במעלה ובמורד כביש 400 מזרח כמה פעמים.
כביש 440 דרום מוזכר ארבע פעמים.
כך גם 250 מזרח ו-375 דרום.
זה חסר טעם.
הוא הוביל אותם הכי הרבה פעמים בכביש 550 מזרח.
שש פעמים בפעם הראשונה. חמש בשנייה.
טוב. 550 מצטלב עם 400 בתחנת הדלק ההיא.
אולי הם עצרו כדי לקנות שתייה וללכת לשירותים.
ספק אם תחנת הדלק הייתה שם.
היא נראתה חדשה למדי.
אז מה היה שם?
הנה זה.
בנייה בהצטלבות של 550 ו-400.
היי, יש מנהל בסביבה?
דייל מגיע רק כמה פעמים בשבוע.
ובשאר הזמן?
אני וקית' כאן. הוא עובד משלוש עד 11.
כמה זמן אתה כאן?
מאז שש.
לא, לא היום. כמה זמן אתה עובד כאן?
שישה חודשים.
אתה יודע כמה זמן המקום הזה פתוח?
כמה שנים, אני חושב.
דייל וקית' יודעים בדיוק?
דייל עובד כאן מאז שזה נפתח.
יש לך את המספר שלו?
תודה.
אתם מתקנים מכוניות כאן?
לא, אדוני.
אתה מכיר מישהו שכן?
לא מקומי, לא.
איפה סוכנות חלקי החילוף למכוניות הקרובה לכאן?
אני לא יודע. אני לא מתעניין במכוניות.
אבל ג'ון דיקי...
"אבל ג'ון דיקי", מה?
הוא מר שיפוצניק.
אנשים מביאים לו דברים לתקן לפעמים, אבל זה לא רשמי.
א-הא. ג'ון דיקי?
ג'ון דיקי הנסן. יש לו חנות פיתיונות במעלה הכביש.
בסדר, תודה.
המנהל אמר שהתחנה נפתחה באביב 94'.
הוא אומר שלדעתו הם התחילו בעבודות באמצע קיץ 93'.
לארי הול המזוין.
שמעתי שניסית להכניס מוצר לכאן.
אל תעשה את זה.
משיכת כתף זאת לא תשובה,
ולא תשובה היא חוסר נימוס.
חשבתי על זה,
אבל התברר שאני לא יכול להכניס את זה לכאן.
אבל נניח שהיית מצליח.
והשתמשת בזה כדי לחלץ מישהו מצרות
שיש לו בעולם שבחוץ.
זה היה עוזר להם. אולי זה היה עוזר לך.
אבל אני לא רואה איך זה היה עוזר לי.
אני לא בטוח שאני מבין.
אדם שלא מצליח להשיג עזרה באף מקום אחר פונה אליי בסופו של דבר.
ואז הוא חייב לי.
אני מתנצל. באמת.
פישלתי. לא ידעתי.
בסדר.
ביררתי עליך. במילווקי.
עברת את הבדיקות. בהצטיינות.
כל אחד הכיר מישהו שהכיר מישהו שהכיר אותך ושיבח אותך.
זה נחמד.
אבל איש לא זכר שראה אותך במו עיניו.
כל אחד הכיר מישהו שאמר שראה אותך,
אבל איש לא ראה אותך בעצמו.
מה אתה מסיק מזה?
הם צריכים לצאת יותר.
זה מה שהם צריכים לעשות?
יש לך ילדים?
איך היה השבוע שלך, לארי?
אני סתם שואל.
היית מתאר אותו כפרודוקטיבי?
אני סתם שואל!
ושאלת בעבר. כמה פעמים לאורך השנים.
ומה הייתה התגובה שלי?
אני סתם סקרן.
מה הייתה התגובה שלי?
את לא מדברת על חייך הפרטיים.
נכון.
זה הדבר היחיד שאני מדבר עליו.
כי אתה המטופל, ואני הדוקטור.
אי אפשר לנסות היפוך תפקידים?
זה לא טיפולי?
ומה היית אומר לי אילו היית הדוקטור שלי?
כלבה, ספרי לי על החלומות שלך!
אני בטוח שיש להם ריח טוב.
הילדים שלך.
מה מטריד אותך?
כלום.
אתה משתמש תכופות בפרובוקציה כדי להסתיר פגיעות.
אני לא פגיע. את פגיעה.
אתה נראה נסער.
אני בסדר גמור.
אני במצב רוח הכי טוב שהייתי בו זה שנים, ואת לא אוהבת את זה.
למה שלא אוהב את זה?
כי אם מצבי ישתפר
ואני אספר לאנשים איך,
ואז מצבם של האנשים האלה ישתפר...
לא תהיה לך עבודה.
אז אני אפרוש.
את תפרשי.
תשתי תה עם הבנות שלך,
תצפי בהן מתכופפות כדי לעשות עבודות גינון.
מה גורם לך להרגיש טוב כל כך?
הערעור שלי.
קיבלת חדשות בעניין?
בואי רק נאמר
שיש סימנים חיוביים, אם יודעים איך לקרוא אותם.
זה יסביר את האפקט שלך.
מה האפקט שלי?
אתה בטוח בעצמך.
כמעט שחצן.
לפעמים יש לגבר את כל הסיבות להרגיש כך.
ראיתי אותך בטוח בעצמך בעבר.
מתי?
כשאתה מדבר על מלחמת האזרחים, על מנועים ועל חלקי מכוניות ישנות.
פשוט אף פעם לא ראיתי אותך שחצן.
זה נראה מתאים יותר לחבר שלך.
איזה חבר?
כוונתך לג'יימס.
אתה יודע למי התכוונתי, לארי. הוא כריזמטי מאוד.
פגשת אותו?
דרכינו הצטלבו.
אני מבינה מה מושך אותך אליו.
הוא משדר הילה של מישהו שמעולם לא ידע חרטה.
הוא מחליט משהו ועושה אותו. אף פעם לא מביט לאחור.
את חושבת כך, אבל...
אבל הוא כן ידע חרטה.
הוא כן מתחרט על דברים.
הוא ידע כאב.
אבל הוא לא נותן לזה, את יודעת, לעוות אותו.
ככה אתה רואה את עצמך? הכאב מעוות אותך?
לא לאחרונה.
בגלל ג'יימס.
אני...
כבר לא לבד.
כשהייתי בכיתה ז',
קופר רוס אמר לי, "את יפה כל כך",
ואז הוא הסמיק
ולא היה מסוגל להסתכל בעיניי למשך כמה דקות.
- משרד -
שלום.
- חנות פיתיונות -
אפשר לעזור?
אתה ג'ון דיקי הנסן?
את יכולה לקרוא לי ג'יי-די, אם את רוצה.
אתה מוכר חלקי חילוף למכוניות?
אם אמצע משהו ששווה לפרסם באתר "אוטו טריידר",
ייתכן שאעשה את זה.
פגשת פעם את הבחור הזה?
זה לארי.
אז אתה מכיר אותו היטב?
לא, לא, גברת.
הוא פשוט... בלתי נשכח.
פאות הלחיים וכל זה.
תעזור לי עם "כל זה".
הדפוק מפחיד בטירוף, מבינים אותי? תסלחי לי.
לא, לא, דבר חופשי.
מכרתי לו צמד של צלחות בלמים מחורצות
עבור דודג' בי-200 משנת 79'.
בסביבות, לא יודע, 92', 93'.
הוא נראה טיפוס בלתי מזיק.
היה לו מבט של מישהו שמעולם לא קיבל חיבוק.
אפילו לא כשהיה תינוק.
אני מניח שהייתי נחמד מדי אליו,
כי הוא התחיל לבקר גם כשהוא לא היה זקוק לחלקים.
הוא התחיל לבלות במקום, לקשקש עם הבחורות הצעירות.
קרה משהו?
מה כוונתך, משהו רע? לא.
גירשנו אותו אחרי זמן מה.
מדי פעם אני תוהה מה עלה בגורלו.
מאחר שבאתם לשאול עליו, אני מניח שזה לא משהו טוב.
למה גירשת אותו?
הוא גרם ליותר מדי בנות אי-נוחות.
כולל לבת שלי.
אודרי.
היא הייתה בת עשרה בזמנו, אבל לארי חיבב אותה.
זה בהחלט גרם לי אי-נוחות.
אודרי בסביבה?
היא עושה כמה סידורים בעיר. היא תחזור בקרוב.
אכפת לך אם נחכה לה?
כלל וכלל לא.
כשהייתי בת 12, אחותי ואני קנינו נעלי ספורט חדשות.
וכמעט מיד דרכנו בתוך גללי פרות.
אפילו שההורים אמרו לנו להתרחק מהשדה ההוא.
לקח לנעליים שעות להתייבש.
אני לא זוכרת על מה דיברנו.
רק שהיינו מאושרות.
תהיה ילד טוב. תקשיב לאימא.
אני לא רוצה לשמוע את זה...
- שיחה בתשלום -
תודה שאתה משתמש בדי-או-פי קונקט.
כדי להתקשר, הקש בבקשה את מספר החשבון שלך.
מספר החשבון אינו מזוהה.
כדי להתקשר, הקש בבקשה את מספר החשבון שלך.
מספר החשבון אינו מזוהה.
כדי להתקשר, הקש בבקשה את מספר החשבון שלך.
- לבעלי היתר בלבד -
מספר החשבון אינו מזוהה...
מספר החשבון...
תנתק את הטלפון המזוין!
הטלפון הזה?
בבקשה.
הקש בבקשה את מספר החשבון שלך.
מלשין.
אסור שיהיה אחד כזה בחצר.
מלשין.
כן, אדוני. אני מבין מה אתה אומר,
אבל אני אומר לך שלבטח נפלה טעות
כי שילמתי את כרטיס האשראי הזה בעצמי בשבוע שעבר.
אתה אומר לי שהבן שלי לא יכול להתקשר או לקבל שיחות?
זה מה שאתה אומר לי?
בסדר... אדוני, בבקשה.
מה דעתך שאתן לך את מספר כרטיס האשראי כאן ועכשיו, בטלפון.
אז תוכל לחבר אותי?
בסדר, בסדר. טוב. תודה. תודה.
אני מעריך את הניסיון לעזור.
נמושה. בן זונה.
ג'ים, מוטב שאבוא איתך.
לא, מותק. אני אסתדר. אני צריך לנקות את הראש.
בסדר. אל תתעצבן יותר מדי.
אני יוצא לנסיעה כדי להירגע, לא כדי להתעצבן.
בסדר.
תוכל לקנות ליקר קלואה בדרך חזרה?
כן, בחלומות שלך.
סדנת נגרות.
מה זה?
המקום האחרון שבו ראיתי את לארי.
כמה זמן אתה עובד על אלה?
כמה שבועות.
מה אתה עושה בהם?
אני שולח אותם הביתה.
למה?
דוני אמר שכמעט הסתבכת בקטטה היום.
בטלפונים?
כן, אסיר אחד רצה את הטלפון.
יש איזו טעות בחשבון שלי. אני לא יכול להתקשר.
אבל שילמת את החשבון?
אולי קנית לך אויב.
מי?
מישהו שעובד כאן.
היו לך חילוקי דעות עם מישהו לאחרונה?
היה לי עימות קטן עם סוהר אתמול.
לא זוכר מה שמו, אבל הוא סתם הציק לי.
בנוגע למה?
כלום.
זה לא כלום.
ג'יימס, בחייך. זה אני.
זה היה קשור אליך, לארי.
למה... למה שסוהר ידבר עליי?
הוא אמר...
הוא אמר שאתה מטריד ילדות.
ורוצח ילדות.
אני לא מתכוון לצחוק, פשוט...
מטריד ילדות?
בחיים לא אנסתי מישהי, ג'יימס.
אז מה עשית?
שכבתי איתן.
בסדר.
והן לא היו ילדות, ג'יימס.
לא עד לאחרונה. כלומר, לא במאה ה-19.
בטח.
ג'יימס, כמה נשים זיינת?
מאז התיכון? כלומר... -לא, לא בתיכון.
כמה נשים...
אתה יודע, מעל גילי התיכון, זיינת?
שמונים. -מה?
שמונים? -אני משער.
יש בטח אחת או שתיים ששכחתי,
אבל אני לא סגור על המספר.
זה לא מצחיק, ג'יימס. 80?
כן.
איך?
איך הצלחת... איך...
יש לך שורת פתיחה? -לא.
אני פשוט... אני מדבר איתן.
והן מדברות איתי, ובסופו של דבר אנחנו מתפשטים.
אבל איך? -כרגע אמרתי לך.
לא נכון.
אני לא מבין, לארי. מצטער.
בחיים אישה לא פשוט "תדבר איתי".
אבל נערות צעירות יותר כן.
חלקן.
כן.
היא הייתה נחמדה בהתחלה.
מי זו?
מי הייתה נחמדה, לארי? -ג'סיקה רוץ'.
היה לה פנצ'ר בגלגל האופניים, היא רכבה בדרך עפר.
אפילו שהיא רכבה על אופני הרים...
אתה יודע, אבנים וחצץ מתערבבים,
ואבנים יכולות להיות חדות, אז...
בנות חושבות שהן חכמות כל כך, אבל מצאתי אותה שם עם פנצ'ר.
תיקנת אותו?
לא. לא, הצעתי לה טרמפ. -הבנתי.
הם מתארים את זה כאילו אני מזנק על הבנות האלה ותוקף אותן.
זה לא משקף את האמת.
היא אהבה לדבר איתי. באמת.
הייתי עם האופניים באותו יום, ופתחתי את הדלתות של הוואן
והראיתי לה, ו...
סיפרתי לה כמה אני אוהב לרכוב, ודיברנו על זה.
נשמע לי שלא הייתה לך בעיה לדבר איתה, לארי.
לא.
כן, היא הייתה נחמדה, כפי שאמרתי.
עד שהיא הפסיקה להיות נחמדה.
היא תקפה אותך, הא?
כמו סנאי עם כלבת, פשוט...
אתה זוכר למה?
למה אתה שואל?
לעזאזל, לארי, חשבתי שאנחנו מנהלים שיחה.
זה מה שאנחנו עושים?
זה מה שאני עושה.
היא נכנסה לוואן שלי בלי בעיות.
היא הביטה באופניים שלי ובחומרי הניקוי.
היא שאלה אם אני מקומי, ולמה יש לי פאות ברנסייד כה גדולות.
היא קראה להן פאות לחיים.
סיפרתי לה על השחזורים,
והיא שאלה שאלות ממש טובות, מבין?
היא הייתה סקרנית מאוד וחכמה מאוד.
אז נישקתי אותה.
ואז היא הפכה למרושעת. פשוט איומה, היא סטרה לי והרביצה לי.
ונאלצתי לתת לה את הסחבה עם נוזל הסטרטר.
הייתי חייב.
אז נסענו במשך זמן מה.
ניסיתי למצוא מקום נחמד ושקט.
ומצאתי, אפילו שלא ידעתי איפה אני
או לאן נסענו, אבל מצאתי מקום.
ומה קרה אז?
אני... אתה יודע.
נכנסתי איתה לחלק האחורי של הוואן, ונתתי לה את הסחבה עוד כמה פעמים.
היא התעוררה כל הזמן?
היא שרטה אותי.
חזק מאוד. וזה היה עמוק.
וכשניקיתי את העור מתחת לציפורניים שלה אחר כך,
נשאר שם הרבה ממני.
הרבה ממני.
עשית איתה סקס?
ידעתי שתשאל את זה. לא... זה מוזר.
אני לא ממש זוכר.
הרגשתי שאיבדתי את ההכרה, אבל אז הרגשתי כמו בחלום
שבו ראיתי את עצמי מכה אותה ונותן לה את הסחבה,
מכה אותה ונותן לה את הסחבה.
ואז התעוררתי והיא הייתה עירומה,
ואני הייתי עירום.
אז אני...
אני חושב שעשינו סקס.
זה בהחלט נשמע כך, חבר.
אז היא התחילה לבכות.
לפעמים הן עושות את זה.
הן חשבו שהן רצו את זה,
אבל שינו את דעתן לאחר מעשה.
לא, היא בכתה וקראה לאימא שלה.
היא עשתה את זה, הא?
"אני רוצה את אימא.
קח אותי לאימא שלי."
לא אהבתי את זה.
זה הרגיז אותי. זה הרס את הכול.
אז הוצאתי אותה מהוואן,
והובלתי אותה למעמקי השדה.
ומצאתי עץ, ויצרתי...
מכשיר שיצרתי בעזרת חיבור של שתי חגורות עור.
והיה לי מקל...
אמרתי לה לשבת עם הגב אל העץ.
לא רציתי לראות את פרצופה, מבין?
ו...
אז כן, כרכתי במהירות את שתי החגורות סביב צווארה,
ולחצתי, והכנסתי את המקל.
התחלתי לסובב את המקל, כמו...
איך קוראים לזה...
חוסם עורקים? -חוסם עורקים, בדיוק.
כן.
פשוט המשכתי לסובב עד שהיא הפסיקה להשמיע...
אתה יודע.
קולות.
טוב, נשמע לי שעשית את מה שהיית צריך לעשות.
הוא מעולם לא אמר משהו ממש דוחה, פשוט מוזר.
תמיד מוזר.
איך?
הוא היה אומר, "יש לך קרסוליים ממש יפים."
או הוא אמר לי פעם, "התנוכים שלך בשלים מאוד."
ככה לארי ניהל שיחת חולין.
במקרים אחרים הוא פשוט ישב על אחד הספסלים ונעץ מבטים.
ואם זה עצבן אותי, וזה קרה לפעמים,
הייתי אומרת, "לארי, מה קורה?"
והוא היה אומר, "ידעת שרוב חומרי הניקוי מכילים נתרן הידרוקסידי?"
ואז הוא היה מזמין אותי לוואן שלו לראות את רשימת המרכיבים.
הלכת פעם? -אין מצב.
את מכירה מישהי שכן הלכה איתו?
לא בסביבה, לא. כולנו פחדנו ממנו.
אז, כשהוא התחיל לתת לי דברים...
הוא נתן לך דברים?
פעם אחת זוג עגילים.
תליון.
זוג נעלי בלט משומשות.
הן היו במידה שלך?
כן. זה רק החמיר את המצב.
יש סיכוי ששמרת חלק מהחפצים?
יש לנו מכירה של אבדות ומציאות בסיומה של כל עונה.
יש דבר אחד שלא זרקתי.
בפעם האחרונה כשראינו אותו הוא נתן לי את זה.
בחיים לא רכבתי עליהם.
בכל פעם כשאני רואה אותם, בא לי להתקלח.
אימא שלי אמרה שאף פעם לא עשיתי צרות
מלבד מקרים שבהם התקבעתי על משהו שרציתי,
כמו כלב שמצא צלע חזיר.
אז ככה היא קראה לזה. צלע החזיר שלי.
כשהייתי בת שש, צלע החזיר שלי הייתה דג זהב.
בגיל תשע זאת הייתה אריזה של קליפים לשיער בצורת פרפר.
רבגוניים.
אבל צלע החזיר הגדולה ביותר שלי, זאת שהייתה לי אובססיה אליה
ונאלצתי לחכות לה עד יום הולדתי ה-13,
ועדיין לעבוד חמישה חודשים כדי לקבל,
הייתה אופני הרים.
עשיתי את החישוב. חייתי יותר מ-5,000 ימים.
יותר מ-135,000 שעות.
כל הזמן הזה היה שלי.
את יכולה למות, אבל לא לבטל את החיים שכבר חיית.
אני חייתי.
כאן.
וכאן.
זה היה נהדר.
זה לא מספיק.
זה בולשיט.
שמעת על שרשרת ראיות?
יש לנו עדת ראייה שנשבעת שהול נתן לה אותם.
איפה המספר הסידורי של האופניים?
מישהו הסיר אותו בחומצה.
אין דרך להוכיח בצורה החלטית שהם שייכים לג'סיקה רוץ',
אלא אם כן נמצא עליהם טביעות אצבע של הול ושל רוץ'.
ואחרי ארבע שנים אני די בטוח שלא נמצא.
יש לנו עדי ראייה שממקמים את לארי הול באזור...
אני לא מתחיל חקירה חדשה.
שבו הוא טוען שקבר את רייטלר...
אני מתמודד עם ערעור שני.
ושבו הוא נתן למישהי את האופניים של ג'סיקה רוץ'.
זה לא מספיק.
אפילו לא קרוב.
אבל עשיתם יופי של עבודה.
באמת. זאת עבודה איכותית מאוד.
היי, תסתכלי אליי.
זאת האמת, אבל זה לא מספיק.
מה יהיה מספיק?
אני לא יודע.
אבל לא זה.
ג'יימס?
ג'יימס.
ג'יימס, אתה ער?
לילה טוב.
שינה ערבה.
- מבוסס על הספר "במיטה עם השטן" -
- מאת ג'יימס קין והילל לווין -
תרגום: גיא רקוביצקי