Я НЕ ХОЧУ З ТОБОЮ ГОВОРИТИ
ЧОРНИЙ ПТАХ
СЕРІАЛ ЗНЯТО НА ОСНОВІ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ
ГОЛОВНИЙ ПСИХІАТР ДОКТОР ЗІКЕРМАН
Як перший тиждень?
От паскуда!
Дезорієнтує.
Уже шкодуєте?
Є таке.
Ну, ми в одному човні.
Але я знаю одне: Ларрі Голлу місце в тюрмі,
а не на волі.
Я розпорядився, щоб вас поселили навпроти камери Голла в тому ж блоці.
Там усі на препаратах.
Я випишу вам антидепресант.
Інакше викличете підозру.
У мене ж нема депресії.
Отже, тюрма.
Добре. Прийматиму довбані ліки.
Тоді будемо рідше бачитися.
Надто часті сеанси також викличуть підозру.
Більшість в’язнів стають передбачувані.
СПОРТІНВЕНТАР ЗАБОРОНЕНИЙ
БУДЕ ВИДАЛЕНИЙ З ДВОРИКА
У них своя система.
Єдина система у Спринґфілді – непередбачуваність.
Це вас біситиме. Не даватиме спати.
І порушить спокій.
Так сталося з тим, хто сидів у моїй камері до мене?
Він мав схильність до самокалічення.
Гей! Перестань!
Ну все. На сьогодні досить.
Стривайте.
Як зв’язатися з вами чи наглядачем, якщо все піде вкрай погано?
Вимагайте зустрічі зі мною.
Наглядачі вимог не люблять.
Пам’ять хороша?
Не скаржуся.
612-5711.
Це мій домашній номер.
Якщо ви його знаєте, значить, я сам вам його дав.
Це має переконати наглядачів.
612-5711.
Ковтай. Відкрий.
АПТЕКА
Наступний.
Ворушися.
Молодець.
Показуй.
Наступний.
Здоров був.
Показуй.
-Відкрий. -Тобі що дають?
Ворушись.
Показуй.
От і побалакали.
Пий.
Показуй.
Кого ти підіслала до Голла?
Джиммі Кіна. Наркоторговець, балакучий. Викликає симпатію.
А чому не когось з наших? Когось досвідченого?
Голл його б розкусив.
А якщо щось піде не так?
У в’язниці постійно щось стається.
Якщо Кін цього не знав до того, як садити пів Сісеро на кокс,
то краще хай би знав.
Я відстежу всі дзвінки з будинку Голла
за десять років до його арешту.
А потім перегляну всі нерозкриті вбивства в Індіані, Іллінойсі, Огайо
та Міссурі й порівняю з його графіком вихідних.
-Це все? -Ні.
Ще хочу глянути список тих,
хто зник тоді ж,
коли були реконструкції Громадянської війни й Війни за незалежність.
Ми це перевіряли в 1994 році.
То перевіримо ще раз.
Я вчора переглянув справу Джессіки Роуч.
Нічого не знайшов, але… Потім переглянув справу Райтлер.
Знаєш, що робила поліція Маріона
за день до того, як я арештував Ларрі й відвіз в Іллінойс?
Ні.
Вони знову їздили з ним по околиці, шукаючи тіло Райтлер.
Спершу співали, що Ларрі просто гаяв їхній час,
а потім зробили те саме, що й першого разу.
-І нічого не знайшли? -Нічогісінько.
Наступного ранку я повіз Ларрі в Іллінойс,
але він був уже геть інакший. До того він був…
Не знаю, нікчемний і шовковий. Сумний.
А того ранку його очі світилися.
Його зухвалість не мала меж.
Він був уже не ніхто.
Поліція Маріона сказала йому, що він підозрюваний.
А поліція Вобаша – що він можливий серійний убивця.
Тоді Ларрі востаннє зі мною говорив
про вбивство Джессіки Роуч.
Усю дорогу співав.
З Нової Англії
Ми лишаємо наші плуги й майстерні
Дружин та дітей З серцем, сповненим…
А про вбивства не сказав уже ні слова.
Цей стілець скрипить.
Ну звісно.
А твоя мати вміє міняти оливу?
Це не так і важко.
Вона не зможе, Ларрі. Вона майже сліпа.
А якщо когось попросити?
Це не… Чому ми взагалі про це говоримо?
Бо це важливо. Це ж твоя машина.
Перестань. Добре? Перестань!
Якщо вона не може поміняти оливу,
то хай хоч бензин з бака зіллє.
-Шланг… -Перестань!
Щоб бензин не роз’їв бак.
Бензин може роз’їсти бак.
Може роз’їсти бак.
Гей.
Він що, засмутився?
До речі, я Джиммі.
ДАЛІ ВІДВІДУВАЧАМ НЕ МОЖНА
Джиммі.
Агов. Без контакту.
ПЕРЕДАЧІ В’ЯЗНЯМ ЗАБОРОНЕНІ
Так, вибачте.
Тобі треба лежати.
Ні. Це не для мене.
Мені треба чимось себе займати.
Як тебе впустили? Сьогодні не день відвідувань.
Я показав жетон – і мене пропустили.
Боже, тату.
Ці хлопці за тобою приглянуть.
Тут так само…
Тут так само, як і на волі. Свої завжди про тебе подбають. Це братство.
За легендою в мене нема рідні. А ти викрив мене як сина копа.
Добре.
От лайно.
Я…
Боже.
Я забув.
-Усе нормально. -Ні, не нормально.
Не нормально. Це все…
Це все… моя голова.
Я погано кумекаю.
Я тебе підставив. Я все зіпсував.
Усе буде добре.
Ні.
Не буде.
Подивись на мене.
Тату.
Тату, подивись на мене.
Я постійно…
усе тобі псую.
Ти правду казав.
Тут страшно.
Просто моторошно.
Не знаю, чи зможу зробити те,
що від мене хочуть.
Мені стає страшно.
А потім думаю: «Ану, зберися, скиглій. Ти ж син Великого Джима Кіна».
Та ну тебе.
У дитинстві
ти часто приходив додому в уніформі.
Ти був такий великий. Сильний.
Цілими днями ризикував життям, не терпів неповаги.
І я думав…
«Колись і я такий буду».
Те «колись» уже настало.
Ми з Семмі будемо поряд.
Я знайшов мотель, де можна зупинитися на цілий тиждень.
Ні, тату.
Я буду поряд.
Я повинен бути поряд.
Добре.
Але, тату, наступного разу
приходь у дні відвідувань.
Усе, Джиммі. Пора.
Ви ж нікому не розкажете?
Що твій старий – коп?
Колишній коп.
Тут багато в кого батьки – копи. І за ґратами, й на волі.
Не парся.
Та й хто мене слухатиме?
Дякую.
Без проблем.
Про тебе розпитує один старожил.
Про Вінсента «Щелепу» Джіґанте чув?
УВАГА: ВЕДЕТЬСЯ ВІДЕОСПОСТЕРЕЖЕННЯ
Той мафіозо?
Дурко з італійського району?
Точніше, з Ґринвіч-Вілледж, але так, він.
Треба визнати, це було щось.
Федерали його шукали роками.
То це він старожил?
Познайомся з ним. Мене згадай.
Якщо з кимось тут і водитися, то з ним.
Дякую.
Мій старий пропрацював тут 20 років.
Завжди казав:
«Важкі часи бувають важкими через ставлення людей.
Так не має бути».
І я з ним згодний.
ПАТРИЦІЯ РАЙТЛЕР ЗНИКЛА З МАРІОНА
ДЖЕССІКА РОУЧ
«27 березня 1993 року
шістнадцятирічна Рейна Райсон зникла
після того, як вийшла з роботи у ветеринарній клініці
в Ла-Порте в Індіані».
Це ж за три дні до вбивства Патриції Райтлер у Маріоні.
«Через два місяці тіло Рейни Райсон виловили зі ставка».
Причина смерті – удушення?
«Поліція підозрювала колишнього зятя Райсон».
Але прокурор зняв звинувачення через відсутність доказів.
А чому подумали на зятя?
Він відсидів за розбещення Рейни в її 12 років.
А при чому тут Голл?
«Пляшечку з-під протизаплідних таблеток Рейни Райсон знайшли
у фургоні Ларрі Голла».
Пляшечку?
Так тут написано. Мабуть, мається на увазі футляр.
Ти свої носиш у футлярі?
Так. А ти свої?
Я слідкую за циклом.
«У Маріоні Голла взяли на брудному фургоні».
Не на чистому.
Серйозно?
«У ньому знайшли протизаплідні…
мисливський ніж, моток мотузки, лижну маску, рукавички
і оголошення про пошук Патриції Райтлер».
І куди передали ці докази?
Нікуди. Голла викликали через дрібне правопорушення.
-Стоп. А коли він зізнався? -Того ж дня.
Його протримали 12 годин і відпустили.
Сказали, що він «серійний сповідник».
Оце так талант.
Змусити інших повірити, що ти не вбивця,
навіть після зізнання.
-Глянь. -Давай.
Уважно.
АЗАРТНІ ІГРИ ЗАБОРОНЕНО
Отак.
Ти італієць?
Так.
На скільки італієць?
На три чверті.
Отже, знаєш, що таке бочі?
Так. Грав у бочі з дідом
у дитинстві.
З котрим?
З ірландцем.
-Жартуєш зі мною? -Так.
Знаєш, хто я?
Знаю.
Не жартуй зі мною.
Не буду.
Багато хто все віддав би, аби зіграти зі мною в бочі.
Але вони не знають, що в мене бурсит плеча.
А ти тепер знаєш.
Тому якщо почую від когось про бурсит,
знатиму, що це ти розпатякав.
І доведеться відрізати тобі язика
і зашити губи.
Або ще щось таке.
Затямив?
Так, містер Джіґанте.
Гратимеш зі мною. Робитимеш далекі кидки.
Плече не завадить мені кидати влучно.
Тому ніхто й не помітить.
Добре придумали, містер Джіґанте.
Знаю, що добре.
Це ж я придумав.
А ти нівроку, малий.
Умієш поводитися.
Мені це до вподоби.
Тож не нароби лажі.
І не матимеш проблем.
Зрозумів, містер Джіґанте.
А тепер покажи, чого тебе навчив дід.
А звідки твій дід-не ірландець?
З Сан-Джованні-а-Тедуччо.
Та ну нахрін. А мої батьки з Маріанелли.
Це ж поряд.
Що таке? Італії не знаєш?
-Та не дуже. -Чого?
Я виріс у Вісконсині.
Господи.
Це навіть гірше за діда-ірландця.
Можна щось спитати?
Я тобі що, не подобаюсь?
Ти це хотів спитати?
Ні. Я хотів спитати, які тут є розваги?
Тут не зайнято?
Гей.
Що дивитесь?
Наше шоу.
«ЇХ РОЗШУКУЮТЬ В АМЕРИЦІ»
З вами знову Г’юстон.
Але три роки тому жінка, що мешкала в цьому будинку,
зайшла в гараж і побачила там убивцю.
БІЙКИ КАРАЮТЬСЯ
Будеш у топ-двадцятці.
Ми ж дивилися.
А тепер не дивитесь.
Це ми дізнаємося
після того, як зіграємо одинадцять жорстоких, кривавих ігор.
А до того чхати я хотів на рейтинги.
І краще нікому з вас
мені не суперечити!
Або надеру їм дупу! Надеру…
Але в 1987 році в поліції Г’юстона сказали…
Ану перемкни.
Не перемкну.
Негайно.
Заспокойся. Що… Перестань.
Я схожий на пульт?
Не чую! Паскуда, я схожий на пульт?
Тягни його!
Пустіть! Усе!
Медиків у кімнату перегляду.
В’язні побилися.
Тебе випустили?
Через ніч. Так.
Чому ти за нас заступився?
Я не за вас заступився.
Джиммі.
Ларрі.
А чого тоді засмутився той чувак,
з яким ти розмовляв про машину?
Персі. Він вразливий.
Я сказав, що хтось на волі має подбати про його машину.
І чому він розізлився?
Персі думає, що більше ніколи не побачить свою машину.
Бо йому дали довічне.
А яка в тебе машина?
На свободі?
«Камаро СС» 1967 року.
Матово-чорні колеса Cragar на 60.
А я люблю фургони.
Он як?
Прокачуєш їх?
Ставиш другий ряд сидінь, килимок чи…
Думати, як Персі, – шкідливо для здоров’я.
Завжди є надія.
Можна тебе, Джиммі?
Так.
Радий знайомству, Ларрі.
Ох і характер.
Зразу відлупцюй одного або всіх, але пізніше.
Слушна думка.
Я чув, ти справив на «Щелепу» хороше враження.
Це неабищо.
З такими не пропадеш… Якщо ти один з них.
А ти один з них, Джиммі?
Чи я з ними? Ні.
Так, я це знаю.
Я питаю, чи може він тобі довіряти?
Якщо так – візьме під крило.
Якщо ні – переріже горло.
Від вуха до вуха.
До чого ти хилиш?
Твій старий, мабуть, був паршивим копом.
За якусь хвилину здав тебе з потрохами.
Розумієш,
тут видають себе за когось іншого тільки тоді…
коли ти стукач.
Байдуже, на кого стукаєш.
Важливо лише те, що ти стукач.
Тож ти або Джиммі – торговець зброєю з Вісконсина,
або Джиммі – наркоторговець і син копа з Чикаґо.
Якщо ти перший Джиммі, то проблем нема.
А от якщо другий, що прикидається першим…
Тоді в обох Джиммі буде паршива доля.
Що ти хочеш?
Я допомогти тобі хочу, чувак.
Щоб усі й далі думали, що ти Джиммі – торговець зброєю.
-Але… -Для цього треба дещо зробити.
Не можна ж, щоб усе робив я,
а взамін нічого не отримав.
Так. Не хочу, щоб ти почувався використаним.
Джиммі.
Джиммі, Джиммі.
Нічого не поплутав? Мене треба поважати.
Я про тебе розпитав.
У Чикаґо ти був перцем. Жив на широку ногу.
Мені потрібна невеличка позика. Багато не візьму. Для тебе це ніщо.
А для мене в моїх обставинах це чимало. Гроші потрібні негайно.
-Скільки? -Десять тисяч.
Де я, сидячи тут, дістану десять штук?
З татком поговори.
Не повірю, що наркоторговець нічого собі не відклав на «чорний день».
Скажи старому, щоб дістав мені десять тисяч. Якомога скоріше.
Мені треба йому подзвонити.
Я вже подзвонив.
Приїде завтра.
Рівно о 12:00.
І будь з ним лагідніший, Джиммі.
Він же твій батько.
Того разу ти його засмутив.
Картер.
Для тебе – містер Картер.
-Містер Картер. -Слухаю.
А якщо я не дістану грошей?
Тоді нащо ти мені?
Прокляття.
Зайти можна?
Це ти?
СТОРІЧЧЯ ГРОМАДЯНСЬКОЇ ВІЙНИ
Так.
А де це ти?
На воєнній реконструкції.
Ми збираємося й відтворюємо героїчні битви Громадянської війни.
То баки для цього?
Бакенбарди. У ті часи вони були у всіх генералів.
А отой поруч зі мною – мій брат Ґері.
-Ми однояйцеві близнюки. -Серйозно?
Він наче більший.
Бо об’їдав мене в маминому животі.
Забирав у мене все поживне й виріс великий і сильний…
А я зсохся.
Що?
Ти наче нормальний.
Відбій через п’ять хвилин.
Чому ти такий до мене добрий?
Не розумію, як тут можна вижити,
не маючи друзів.
Та й камери в нас одна навпроти одної.
Добраніч, Ларрі.
Сумка, яку ти мені дав перед обшуком будиночка на узбережжі?
Так.
Її вже немає, Джиммі.
Нам… Нам же і їсти треба.
Там було вісімдесят штук.
Було десь сімдесят.
І два кіло кокаїну. Де вони ділися?
Я віддав Денні на продаж.
Він сказав, що його обікрали чуваки чи то з Нікараґуа, чи то з Еквадору.
Щось таке.
Тату, Денні не можна довіряти.
-Відколи це? -Від народження.
Ну добре.
-У пральні є коробка з-під взуття… -У пральні, знаю.
Так.
Джиммі, я…
Я маю сплачувати лікування, бізнес, комунальні. Рахунки накопичуються.
Тату, якщо не знайду десять штук…
Я труп.
Ясно. Де ж їх узяти?
У підвалі будиночка в Канкакі на стіні висить динамік від телевізора.
Вони весь дім перевернули.
Я там був. Динаміків вони не чіпали.
У динаміку, що по центру, всередині кіло коксу.
Привези мені, а я…
уже сам тут розберуся.
Добре, привезу.
Я б тебе не просив, якби…
Я тебе не підведу.
Ми лишили вам повідомлення.
Я збирався передзвонити.
Хочете розпитати про Рейну Райсон?
Так.
Головного підозрюваного відпустили.
Чому?
Чесно? У нас на нього нічого не було.
Хоч усі причетні до справи думали, що це він.
-А ви? -Тоді? Так.
А тепер схиляюся до версії, що це…
був хлопець, з яким вона зустрічалася два-три роки тому.
Він скоїв безглузде й жахливе.
І йому це минулося. Поки що.
А ім’я «Ларрі Голл» вам знайоме?
Я його відкинув.
-Він же зізнався. -Зізнався.
Ви знайшли в його фургоні докази, які ведуть до Райсон.
Протизаплідні таблетки на ім’я Райсон.
Точніше, пляшечку з-під них.
От ви свої в пляшечці тримаєте, агент Макколі?
Я думала, там малося на увазі «упаковка» чи «футляр».
Ні. То була пляшечка з дивною наліпкою. Ось.
Я об’їздив усі аптеки в радіусі 120 км.
І не знайшов, де могли видати таблетки на ім’я Райсон.
А ще ми зробили аналіз її крові.
Знайшли сліди акутану, парацетамолу і ТГК.
Але жодних слідів прогестину чи складових протизаплідних.
А коли допитали Голла?
Він зізнався. Таке розповів.
Був такий переконливий,
що я подумав: «А якщо він те саме розповість
наївному репортерові чи полісменові?»
Я подумав: «Треба перестрахуватися».
А ви вже перевіряли, де був Голл у ніч убивства Райсон?
Ще ні.
А я перевірив.
Він був на реконструкції в Огайо. За кілька сотень кілометрів.
Знайшов свідків і навіть фотографію.
У мене є фото Голла і свідки,
бо я проїхав майже 700 км за понад сто годин пошуку доказів на Голла.
А через пів року мусив доповідати перед комісією,
чому витратив гроші платників податків під час кризи,
щоб довести невинність серійного сповідника.
Ох і перепало мені.
Ларрі Голл підкинув собі фальшиві докази
у злочині, в якому його не підозрювали.
Спитайте себе: хто на таке піде?
Наконечники?
За домом батьків їх було повно.
То, кажеш, сто років тому якийсь індіанець
цілився в оленя й промазав,
а ти знайшов у хвої наконечник його стріли?
Точніше, 150-160 років тому.
Плем'я маямі знищили 1812 року в битві при Міссіссіневі.
Як ти все це знаєш?
По батьковій лінії я наполовину маямі.
А я по маминій – з Форт-Лодердейла.
То ти знайшов наконечники?
І дрібні монети.
Основу лампи. Їй, мабуть, років сто.
Поза Нью-Йорком і Чикаґо – навкруги самі поля.
Вони всюди. За всім.
Якщо кудись летітимеш, подивись униз.
Побачиш самі клаптики землі.
І кожен клаптик щось приховує.
Свою історію. Просто треба її розкопати.
Я скучив за запахом полів узимку.
Він трохи металевий.
А я скучив за запахом жовтня й листопада.
Дерев. Вологого листя.
На Гелловін буває важкувато проїхати поле.
У вечір п’ятниці. Реґбі.
О.
Бо ти грав у р…
Так, це була єдина…
Як сказати?
Єдина брехня, яку я любив.
А чому це була брехня?
Таке життя було б чудове.
У мене була б дівчина.
Ми прожили б щасливе життя,
вона б довіку мене кохала.
А як її звали, ту дівчину?
Без поняття. Я ж її так і не зустрів. Думав, у цьому й прикол:
ти класно робиш щось таке, від чого дівчата шаліють…
а потім зустрічаєш ту саму.
Вона твоя винагорода на все життя.
Що тут скажеш. У школі я був популярний.
Ти хоч у школі був популярний.
А я, мабуть, у маминому животі.
Що це у вас, містер Картер?
Учора трохи захопилися, коли грали в хокей.
То не грай більше.
Ходімо, Ларрі. Дві години вже минули.
Покладеш сюди закладку?
-Авжеж. -Дякую.
Поки що мені лише вилицю попсували, щоб я міг працювати. Де мої гроші?
Будуть не гроші, а кокс. І мені треба його продати.
І як ти це зробиш, Джиммі?
Якщо його пронесуть, то дуже швидко. Через день віддам гроші.
А «Королі-латиноси»? А «Чорні партизани»?
Ти й грама не продаси – вони тебе порішать.
Їм і продам. І не по грамах,
а зразу кіло в одні руки, ще й за дуже привабливу ціну.
Коли буде кокс?
Надіюся, що завтра.
Більше ніяких лаж чи змін у плані.
Його звати Джиммі?
Він не знав, що таке реконструкція,
а я йому розказав.
А який він?
Він великий.
У школі грав у реґбі.
Він такий… знаєте?
Він…
Який?
З ним легко говорити.
А чому з ним так легко говорити?
Він дивиться на мене, а не крізь мене.
І він дуже цікавий.
Приємно це чути.
Що в тебе з’явився друг.
Хто підкидатиме собі фальшиві докази
за злочин, у якому його не підозрюють?
Можете забирати.
Дякую.
Браяне, хто так робить?
Хворий на всю голову.
-Він же міг… -Ні.
Ларрі бреше? Ні фіга він не бреше.
Він бреше. Краде. Збирає всякий мотлох.
І вбиває дівчат. Пачками.
Рідний брат називає його серійним сповідником.
Поліція Маріона теж його так називає.
І Драйсдейл теж. І він таки серійний сповідник.
А ще серійний убивця. Одне одному не заважає.
Ми переглянули всі справи
і не знайшли жодної ниточки, яка вела б до Голла.
Бо він прибиральник з фургоном, у якому повно хімічних розчинників.
І він усю юність рив могили.
-Тож коли Ларрі вбиває… -А він убиває?
Коли Ларрі убиває, він не лишає слідів
і ховає трупи в лісових хащах,
у полях і біля занедбаних заводів, де ніхто не буває,
і ми не можемо їх знайти.
У цьому Ларрі – профі.
Або він просто патякало.
А тут можна бути?
Я стежу за бойлером.
На свободі я був прибиральником.
А мені?
А ти зі мною.
Ну добре.
Чого ти тут, у Спринґфілді?
Продавав без ліцензії зброю й мав ознаки асоціальної поведінки.
А це мій кабінет.
Сідай.
А ти тут у пошані.
У в’язниці я постійно щось витираю й лагоджу. Нічого такого.
А що ти прибирав найогидніше?
Найогидніше?
Якось я витирав на заводі підлогу.
Там щось здохло: опосум чи ще щось.
Його ще погризли щури,
і вся підлога була у шматках хутра. Така гидота.
Якийсь ідіот здогадався це все протерти шваброю, а потім забив.
І все те…
Усе те місиво…
ніби заламінувалося.
І що ти зробив?
Використав «важку артилерію».
Промислові розчинники для підлоги.
Гідроксид натрію 5% чи 10%.
Моноетаноламін і етиловий спирт. Супертоксична суміш.
Я спробував абразив, схожий на пісок,
щоб зішкребти затверділий верхній шар.
А секретний інгредієнт знаєш?
Сеча.
Я пісяю у відро. Ще жодного разу не підводило.
Усі види біологічної рідини…
мають свою функцію.
Слина відповідає за одне, а кров – за інше.
А ще ж є піт, сперма й вушна сірка.
Вушна сірка хіба рідина?
Не знаю. Мала б бути рідиною.
-Хай буде рідина. Чому ні? -Чому ні?
-Мій брат… -Ґері.
Так, Ґері.
Ґері каже, що іноді вони вологі.
Хто вологі?
Сам знаєш.
Ти про пісі?
Так!
Так.
А в тебе не було дівчат з вологими?
Ні.
Ти, мабуть, на ходу вигадуєш.
У Ґері теж не було?
Дівчата, з якими ти був…
У них там було сухо, як у пустелі.
Усе дряпалося.
А як ти в них входив?
Входив?
Так.
Я просто…
Пхав його туди силою.
А вони були не проти?
Та байдуже. Дівчата? Байдуже.
А тобі – ні?
Тобі не байдуже, що вони потім про тебе думають?
Та раз було.
Вона…
Їй не сподобалося, як усе пішло.
Вона була волога?
-Ага. Так. -Вона була…
Я тобі не вірю, та розказуй далі.
Так от. Ми були…
Я був ще підлітком,
і ми були в будинку її батьків.
Вона хотіла закричати,
а я прикрив їй рота рукою. Сильно.
І кінчив.
А потім сказав нікому не розказувати…
інакше їй буде несолодко.
Як саме?
Ну, не знаю.
А я знаю.
Пора митися.
Коли?
Віддав Картеру?
Там нічого не було, Джиммі.
Пошукай ще раз.
Візьми ліхтарик. Може, пакунок зсунувся нижче.
Я шукав з ліхтариком.
І драбину поставив.
Я переглянув усі три динаміки.
Зліва, справа, всередині.
Там нічого не було, Джиммі.
Чого ти смієшся?
А я сміюся?
Хто ще був у будинку?
Я сходив перевірив труби, і все.
Брат зробив те саме. І все.
І все?
І тиждень пожив Денні.
Який ще тиждень?
Коли ти дозволив йому там пожити.
Я не дозволяв Денні там жити.
Не дозволяв?
Уб’ю покидька.
Він обікрав мене на два кіло,
а тепер ти дав йому вкрасти в мене й решту?
Ні, Джиммі!
Не «Джимкай» мені!
Я тут і помру.
Що ти сказав?
-Їдь додому. -Не поїду.
-Їдь. -Джиммі, я буду…
Я буду в тому мотелі неподалік!
Коли вночі дивитимешся на стіни, знай, що я по той бік.
Навіть не сумнівайся!
-Джи… -Де Картер?
У містера Картера термінові справи.
А ти хто?
Пішов!
РЕКОНСТРУКЦІЯ ГРОМАДЯНСЬКОЇ ВІЙНИ І ВІЙНИ ЗА НЕЗАЛЕЖНІСТЬ
РОЧЕСТЕР, ІНДІАНА
ЗААРЕШТОВАНИЙ У 1994 РОЦІ
Мені подобаються запчастини Mopar.
Я частенько знаходжу старі машини, що гниють десь під деревом
чи на чиємусь задньому дворі.
І от якомусь автосервісу
потрібна вихлопна труба чи фільтротримач.
І тоді я купую їх за 20 доларів, а перепродую за 35.
Мабуть, чимало доводиться їздити.
Так. Багато. Я люблю їздити.
Ти з ним здружився?
Про вбивства не розказував?
Ні.
Ми ще не на тій стадії.
Думаєш, це він їх убив?
-Що? -Може, він хворий виродок,
який любить на себе наговорювати?
Ні.
-Він убивця. -Як ти знаєш?
Ви чогось недоговорюєте?
Наглядач погрожує мене викрити, якщо не отримає 10 штук.
Може, вже й викрив.
Джиммі, я не дістану тобі десять штук.
Бюро на таке не піде.
І що ж мені робити?
Можемо витягти тебе звідси.
-Сьогодні? -Ні.
Ні. Через кілька тижнів, а може, й більше.
Може, краще під варту чи в одиночну?
Він наглядач. Де завгодно мене дістане.
Скажімо, я міг би пересидіти під вартою, і що далі?
Повернешся в Майлен, досидиш 10 років.
З Голлом. Що буде з Голлом?
Якщо апеляційний суд підтримає попереднє рішення,
що його змусили зізнатися, то…
Ваш час вийшов.
Закругляюся.
-То що? -Він вийде.
Він вийде на свободу.
Тоді я лишаюся тут.
Я лишаюся.
-Я не зможу тебе захистити. -Знаю.
Я…
Попросися під варту, а потім ми тебе переведемо.
Не можу.
Хотів би, та не можу.
Послухай, Джиммі.
Голл зізнався у вбивстві, якого не вчиняв.
-І що? -Це ставить усе під сумнів.
Не ставить.
Якщо з тобою тут щось станеться, а він не вбивця…
Він убивця.
В інше я просто не вірю.
Убивця – він.
Дій швидше.
Зроби так, щоб Голл розказав, де поховав тіла, й ми тебе витягнемо.
Не вимикайте мобільний.
ПАМ’ЯТІ НАШОГО ДОРОГОГО ДРУГА РЕЯ ЛІОТТИ
18 ГРУДНЯ 1954 РОКУ – 26 ТРАВНЯ 2022 РОКУ
ЗА КНИГОЮ «САМ НА САМ З ДИЯВОЛОМ»
ДЖЕЙМСА КІНА Й ГІЛЛЕЛЯ ЛЕВІНА
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова