PRIEŠ KELERIUS METUS
Kas tai?
Baltoji meška.
Ne, aš klausiau... iš kur gavai?
Radau Balbrigano kelyje.
Geriausia vieta Dubline žūti ant kelio. Taip sakydavai, tiesa?
Visi ten vairuoja kaip bepročiai.
Niekad čia neateini.
Sakai, kad po to per mano gyvūnus sapnuoji košmarus.
Tiesą sakant, norėjau pasiskolinti truputį pinigų.
Nedaug, tik kelis tūkstančius.
Sakyčiau, keli tūkstančiai man nėra daug,
bet tau - didžiulis turtas, tiesa?
Taip, tik...
Taip, norėjau pasakyti, kad turėjome daug išlaidų,
nes Blanedė pradėjo lankyti naują mokyklą ir...
Kada paskutinį kartą aplankei savo motiną?
Ką? Dabar. Mačiau ją viršuje.
Atėjai paprašyti pinigų, o ne aplankyti Minos.
Dievas žino, kas su ja bus, jei man kas nutiks.
Ja tikrai pasirūpins. - Gal tu?
Jos protas silpsta.
Kiekvieną savaitę prarandu jos dalelę.
Ir ji nuolat kartoja: „Kada ateis Džeipis?“
Aš dabar turiu savo šeimą.
Tu jai taip ir neatleidai, tiesa?
Nesuprantu, apie ką kalbi. - Liaukis.
Ji rengė tave tavo sesers drabužiais.
Tikrai ne mielas prisiminimas. Ar tau patiko?
Tai duosi pinigų ar ne?
Ne.
Po velnių.
Tėti!
Tėti.
Sakau jums, jis - šaldiklyje.
Negali būti. - Jūs manim netikit?
Ne, bet Greisė sakė, kad Džordžas ją paliko.
Negalėjo susitaikyti su Minos demencija. - Tą jai pasakė Džeipis.
Taip, tai kaip jis mirė?
Argi nesuprantat?
O, š... - Negali būti.
Ne. Džonas Polas - ne žudikas.
Buvo laikai, kai tą patį būčiau pasakiusi apie mus.
Taip, bet kam jam žudyti savo paties tėvą?
Kaip manai, kam? Dėl pinigų.
Džordžas miršta. Mina viską paveldi.
Taip, būtent. Taigi, kaip tai būtų...
Kol visi galvoja, kad jis gyvas,
Džeipis leidžia pinigus kaip panorėjęs. - Š...
Gal nutiko nelaimė?
Jei nutiko nelaimė,
kodėl jis šitiek metų laiko kūną?
Jis jį laiko šaldiklio stalčiuje.
Pažiūri kiekvieną penktadienį, kai nuveža Minai pirkinius.
Jis nesveikas gyvulys.
Palaukit minutėlę.
Vadinasi, dabar jis - mūsų rankose, tiesa?
Kuria prasme mūsų rankose?
Tuomet mums belieka paskambinti į policiją.
Vienas skambutis, ir jis amžiams dings iš Greisės gyvenimo.
Ne.
Jis nedings iš Greisės gyvenimo.
Kol neišleis paskutinio kvapo.
Taip, bet negalėtų jos kontroliuoti, tiesa? Jei sėdėtų už grotų.
Ką, manai, kad vos jis ten atsidurs,
Greisė lėks su tavimi į šokius kabinti vienišų vyrų?
Neįsižeisk.
Neįsižeidžiau.
Ji stengsis jį palaikyti.
Bus teismas, tada apeliacija, ir tai ilgai tęsis,
ir net jei jį nuteis kalėti, ji jo lauks.
Arba jis pasakys, kad tai Mina nužudė vyrą. Neatmesčiau tokio varianto.
Jėzau, jis netgi gali ją nužudyti,
kai supras, kad tai pigiau nei vežti ją į senelių namus.
Nusiramink, Beka.
Pagalvojau, kad galėčiau jį ten uždaryti.
Ką? - Atrodys kaip nelaimingas atsitikimas.
Kad jis mirtinai sušalo.
Jėzau, Beka. - Kas?
Tiesiog tas tavo tonas.
Tai norim, kad jis mirtų ar nenorim?
Taip, bet... - Ne šitaip.
Tai... Nagi, tai rizikinga.
Rizikinga. Būtent.
Nagi! Suteikit man galimybę.
Nešvari žmogžudystė, Beka.
Tu su gaisru namelyje? Ji su užnuodytomis kepenėlėmis?
Kuri iš jų buvo švari?
Dažasvydis? Prieplauka?
Taip, būtent todėl ir negalime daugiau susimauti.
Klausyk, nenoriu, kad atsidurtum kalėjime.
Atsakymas - ne.
Nuvaliau su drėgnu skudurėliu.
PYDARAS
Niekas nepagalvotų, kad ten buvo marmelado.
Rodžerio nematyt.
Tu nemanai, jog tai - tiesa, ar ne?
Dūmų be ugnies nebūna, mamyt. Pati žinai.
Bet vis tiek, kur jis?
Kodėl tas daiktas nesusiriša?
Tu nerviniesi. Natūralu.
Žinau, kad kai kurie žmonės labai nuliūstų, jei gaučiau tą darbą.
Būtų miela jį gauti vien dėl to, kad pamatyčiau jų veidus.
Tikiuosi, Yva labai nenusivils.
Ji tikrai daug dirbo, siekdama to paaukštinimo.
O aš ką? Nedirbau?
Ne.
Nori, kad tavo sesuo gautų tą darbą. Bet jį gausiu aš.
Kraujas tirštesnis už vandenį.
O ta marmelado dėmė ant švarko vis dar matyti.
Geros dienos.
Tėčiui viskas gerai?
Taip. Tik jo galva pilna visokių reikalų.
Eime. Palydėsiu tave į mokyklą.
Negaliu žiūrėti, kaip ta moteris ruošia arbatą.
Ne, tau tiesiog nepatinka ta moteris.
Taip, bet dėl to, kaip ji ruošia arbatą.
Mano močiutė, kai aš buvau maža,
įlašindavo į mano arbatą lašelį viskio, jei sunegaluodavau.
Būdavo skanu.
Ar jautiesi sunegalavusi?
Tik nervinuosi.
Ko nerviniesi? - Kad manęs nepriims.
Argi neprisimeni?
Tai ne ta Yva Garvė, kurią pažįstu. - Dieve mano.
Sakysi man įkvepiančią kalbą?
Kodėl nuolat tą darai?
Ką darau? - Laidai juokelius.
Galbūt ketinau pasakyti, nežinau, gilią mintį.
Taip.
Tuomet rėžk, Aristoteli. Paklausykim.
Aš tavimi žaviuosi. - Kodėl taip sakai?
Padaryti tai, ką tu padarei po to, kai žuvo tavo tėvai.
Pasirūpinti šeima... Esi tikra liūtė, Yva.
Na, tu irgi būtum taip pasielgęs. - Aš? Ne, aš nuo visko bėgu.
Klausyk. Tik noriu pasakyti, kad esi verta to darbo.
Taigi, eik į vidų ir atitinkamai elkis.
Gerai.
O tuomet paieškosim viskio tau į arbatą.
Taip.
Tavo močiutė kaip reikiant prisidirbo.
Žinau! Išaugino girtuoklę.
Prisėsk, Yva.
Jau sėdžiu.
Taip, žinoma. Ne, atleisk.
Klausyk, pirmiausia
noriu pasakyti, kad tikrai be galo vertinu tavo darbą čia.
Aš negausiu to darbo, tiesa?
Ar galėčiau paklausti, kodėl?
Nes turiu aukštesnę kvalifikaciją nei jis,
ir sakėte, kad per pokalbį pasirodžiau puikiai.
Kartais tokie sprendimai
būna paremti ne tik tuo, kurio kandidato kvalifikacija aukštesnė.
Ar tikrai? Aš... - Taip.
Jaučiu, kad Džeipis labiau tinka dėl savo temperamento.
Dėl savo temperamento.
Sprendimas nebuvo lengvas, Yva.
Taip. Taigi, turiu blogą temperamentą.
Ne, tik bijau, kad tu galbūt neturėsi...
Sakykim, psichinių jėgų sveikai susitvarkyti
su papildomu stresu.
Rodžeri.
Tai - netiesa, Greise.
Žinau, tai... Gali neapsimetinėti. Žinau, kad visi apie tai kalba.
Gandų aš neklausau, Rodžeri.
Buvo siaubinga.
Jie manęs visko klausinėjo.
Mielasis.
„Kaip tokio amžiaus vyras gali būti nevedęs?“
Ir „Rodos, per daug domitės vaikais.“
Bet juk tai juokinga. Tai, jog vadovauji jaunimo klubui,
nereiškia, kad esi... - Suprantu.
Gavau žinučių iš tėvų,
žmonių, kurie mane pažįsta daugybę metų,
kuriose jie prašo nesiartinti prie jų vaikų.
Bet aš nesuprantu. Kaip tai nutiko?
Kažkas paskambino į policiją.
Spėju, kažkas iš kaimynų.
Laikė mane uždarę 6 valandas, Greise.
Jei nebūtų iš manęs atėmę batraiščių,
būčiau pasikabinęs.
Mieloji, neverk dėl manęs.
Ne. Man labai gaila. Aš...
Kas yra, Greise?
Greise, kas yra?
Džonas Polas.
Jį rado be sąmonės prieplaukoje, vandenyje.
Vos nepraradau jo. - Ką?
Jis mėgino nusižudyti. - Džeipis?
Bet kodėl? - Nežinau.
Jis nesako. Jis nuo manęs atsiribojęs.
Jėzau, aš čia skundžiuosi savo problemomis,
o tau pačiai šitaip sunku.
Niekaip jo neprakalbinu.
Reikia laiko. Jūs abu tai įveiksite.
Klausyk, žinau, kad jis įveiks. Juk turi tave, tiesa?
Rodžeri.
Neverk, mieloji. - Atleisk.
Pasirodo, emociškai netinku tam darbui.
Ką, o Džeipis tai jau tinka? - Na, taip.
Rodos, jis taip galvoja. - Na jau!
Aš jį išžvejojau iš prieplaukos
su išverstais kiaušais.
Neabejoju, kad jis kažką jam pasakė ir nuteikė prieš mane.
Kaip nuteikė? - Mano gyvenime buvo nuosmukių.
Buvau reabilitacijos klinikoje.
Taip. Dieve, atleisk. - Taip.
Ne tokia jau ir liūtė.
Manai, jis jam pasakė? - Na, taip!
Jis vienintelis apie tai žinojo.
Ir dar mano seserys, bet jos tikrai nesakytų.
Neatmesčiau, kad...
Atleiskit, damos.
Kurių galų?
Štai. Prieš save matote savo naująjį viršininką.
Šūdžius.
Tą darbą žinojau kaip penkis pirštus. Jis buvo mano.
Geraldas irgi taip sakė.
Ir tu manai, kad būtent Džeipis jam tą pasakė?
Kad buvai palūžusi? - Taip.
Girdėjau tą jo balse. Mačiau veido išraiškoje.
Na, baimę.
Tarsi reikėtų kviesti greitąją.
Uždaryti beprotę.
Atleiskit.
Benai, dabar netinkamas metas.
O ar kada būna tinkamas? Turiu su tavimi pasimatyti.
Negaliu. Aš pas Bibi.
Kas, jei pasakyčiau, jog sugalvojau, kaip viską išspręsti?
Gerai, rytoj per pietus. Kur?
Atsiųsiu tau adresą.
O negali tiesiog pasakyti?
Tikrai, dabar galėčiau mirtinai jį subadyti tiesiog biure.
Ir atsiduoti prisiekusiųjų malonei. - Yva.
Kas? Užtenka vieno gailestingo prisiekusiojo.
O kaip mano planas?
Mes jau pasakėme „ne“, Beka.
Ne, pasakyk dar kartą. - Gerai.
Atlikau nedidelį bandymą. Nupirkau kumpio.
Kumpio?
Taip.
Mėginau išsiaiškinti, per kiek laiko Džeipis mirtinai sušaltų.
Žodžiu, kumpis svėrė du kilogramus.
Taigi, įdėjau jį į šaldiklį,
ir po maždaug valandos jis jau buvo sušalęs į gabalą.
Taigi, Džeipis sveria, kiek? Spėju, kokius 80 kilų?
Taigi, tai bus 40 kart... - Jėzau Marija, Beka.
Tau čia ne animacinis filmukas.
Ką nori pasakyti?
Nemiršti tada, kai tavo kūnas sušąla į gabalą.
Jis numirs nuo hipotermijos, kol kūnas dar nebus įšalęs.
Apie kiek laiko kalbame?
Dvi, tris valandas? Priklauso nuo to, kokia ten temperatūra.
Geras pastebėjimas. Ten yra temperatūros daviklis?
Taip.
Tiesą sakant, nežinau.
Eime patikrinti.
Tris savaites norėčiau gauti po 20 dol. už vakarą. Iš viso - 300 dol.
Duosiu tau šimtą.
Gavau. Gavau tą darbą!
Aš taip jaudinausi, kad neskambini.
Geraldas išsivedė mane ilgiems pietums.
Blanede, tėtis gavo naują darbą.
Ar jis gaus daugiau pinigų?
Taip, daugiau pinigų, taip.
Taip.
Ar tuomet galėsiu išsitiesinti dantis?
Ne, nes jie ir taip gražūs.
Tavo šypsenos Mona Liza pavydėtų.
Aš atidarysiu. - Gerai.
Tavo dantys juk gražūs.
Gal tik nosį reikėtų patvarkyti.
Ko nori?
Džeipi, tik norėjau pasakyti,
Greisė užsiminė apie tavo nelaimę.
Tikrai?
Taip. Aš ne laiku?
Žinant, ką apie tave kalba, Rodžeri, sakyčiau, laikas bus visad netinkamas.
Mane pakišo.
Tai kur buvai visą šį laiką?
Mane apklausė policija.
Ne, tavęs nebuvo visą savaitę.
Vėliau išvažiavau kelioms dienoms.
Betistaune turiu seserį.
Ar ji gali tą patvirtinti? Kad buvai ten visą laiką?
„Tą patvirtinti“? Džeipi, kodėl uždavinėji tokius klausimus?
Kaip sakiau, siūlau laikytis atokiau nuo šių namų.
Mano namuose auga dvylikametė mergaitė.
Ir mano pareiga - ją apsaugoti.
Eime. Mina miega.
Ir mes jos tikrai nepažadinsime?
Jos nepažadintų nė žemės drebėjimas.
Čionai.
Šitų mums gali prireikti.
Termostatas išorėje.
Taip! Taip ir žinojau, kad turi būti termostatas. Nujaučiau.
Jis laiko raktą čia.
Aš ketinau pasislėpti ten.
Džeipis praeis, įeis vidun, aš iššoksiu, užtrenksiu duris, padidinsiu temperatūrą.
Sumažinsi. - Sumažinsiu.
Taip. Žemiausia temperatūra - minus 32 laipsniai Celsijaus.
Kas, jei jis įsineš raktą į vidų?
Ketinau pasidaryti rakto kopiją.
Taip, bet jis vis tiek turės raktą su savimi.
Viduje nėra jokios spynos, tad jis niekaip neišeis.
Ir kas tuomet? - Aš grįšiu po kelių valandų,
atidarysiu duris, paimsiu atsarginį raktą ir padidinsiu temperatūrą.
Greisė praneš policijai apie jo dingimą.
Ir jie ras jį susirietusį drauge su savo mirusiu tėvu.
Tikras švediškas Normanas Beitsas.
Ir kas tuomet?
Jie galvos, kad jis užmigo.
Man patinka.
Dieve mano.
Jėzau, mano speneliai. - Labai šalta.
Urše, nemanau, kad nori... - Prašyčiau.
Ar žinot, kiek negyvėlių mačiau per visą savo gyvenimą?
Jėzau. Tikra Džono Polo kopija, tiesa?
Džeipis jau seniai nebuvo toks kietas.
Taigi, kas nutiks?
Jo kūno temperatūra labai greitai nukris.
Jam atrodys, kad visą kūną bado adatėlės.
Jo širdies plakimas, kvėpavimas,
kraujo spaudimas nukris.
Jo kūnas paduos mažiau deguonies į smegenis.
Jis pasijus mieguistas ir pamažu neteks sąmonės.
Ir tuomet jo širdis tiesiog...
Sustos. - Aha.
Ar čia yra mobilusis ryšys?
Mano telefone nėra. Ne. - Ne.
Mano irgi.
Manot, garso izoliacija čia gera?
Kas girdės, kaip jis rėkia? - Mina gali išgirsti.
Tu tyčia stengiesi surasti trūkumų šiame plane?
Taip! Tokia ir yra patikrinimo esmė.
Patikrinimo? Profesionalu.
Kas tau darosi?
Būtent tai
ir nuves mus į cypę visam likusiam gyvenimui.
Gerai, gerai.
Jūs išeikite ir paklausykite, ar ką nors girdėsite.
Greičiau.
Padėkit!
Padėkit! Mano suknistos beprotės svainės bando mane nužudyti!
Šūdas. Žiauriai šalta. Išeinu.
Pavyko?
Tas rūsys garsui pralaidus.
Ką čia paistai?
Aš ničnieko negirdėjau.
Visiškas šūdas, nes aš girdėjau.
Ir ką girdėjai, didžiaause?
Nesvarbu. Tu to nedarysi, Beka.
Kodėl? Nes tu manimi nepasitiki?
Aš galiu tą padaryti, Yva! - Ne, negali.
Atleisk, Beka. Mamytė pasakė „ne“.
DŽONAS POLAS VILJAMSAS 1974 - 2022
Metai, dėl Dievo meilės, kur tu? Sakiau, lygiai devintą.
Praleiskite inspektorių Loftą.
Ką čia darai, po velnių?
Inspektoriau, atnešiau jums pusryčių.
Girdėjau, mėgstat sumuštinius su šonine.
Ne tuomet, kai iškasinėju lavoną.
Suknistas idiotas.
Tik norėjau čia būti, jei būtų kokių naujienų.
Ką, manai, kad atidengsime karstą
ir leisime tau paieškoti kulkų žymių ant kūno?
Inspektoriau, ar galite čia pasirašyti?
Ačiū. - Kada ką nors žinosite?
Kada žinosim, tada žinosim.
O tu sužinosi tuomet, kai aš nuspręsiu, kad turi sužinoti.
O dabar varyk iš čia.
Paimsite...
Asilas.
Ką? - Sėkmės. Palinkėjau sėkmės.
Beka, matau, kad esi.
Įdėmiai klausau.
Turėjai visą naktį, kad sugalvotum pasiaiškinimą.
Kur buvai?
Atleisk. Aš tik... Aš... - Tu tik ką?
Ką čia veiki, Metai? Ko nori?
Noriu tavęs.
Aš noriu tavęs.
Sėdėjau čia nuo vakar vakaro aštuntos ir tavęs laukiau.
Dar vienas, švaistantis mano laiką.
Klausyk, tai, kas vyksta tarp mūsų,
nežinau, kas tai, man yra svarbu.
Man irgi.
Kas čia?
Atleisk.
Vakarykščiai tortilijos traškučiai.
Metai?
Viskas gerai? - Taip.
Taip, tuoj viskas bus gerai.
Atleisk.
Nežinau, kodėl...
Atleisk. - Ne.
Nebūtina kaskart susitikus sušokti į lovą.
Atsinešiu stiklinę vandens.
Tu nori?
KUR TU? JIE IŠKASĖ VILJAMSO KŪNĄ.
Man išeiti ar?
Gali ir išeiti.
Ką, tu nori, kad išeičiau?
Nesakau, kad noriu, jog išeitum. Sakau, neprieštarauju, jei išeisi.
Aišku.
Ar viskas gerai?
Taip, viskas gerai.
Taip, aš tau paskambinsiu.
Šūdas.
Jį iškasė?
Jėzau Marija. Aš nematysiu, kaip užauga mano vaikai.
Nepanikuok, gerai?
Jie neiškasinėtų kūno, jei neįtartų mūsų.
Ne, jie pradės tyrimą.
Ir nesustos, kol neišsiaiškins, ką mes padarėme.
Negaliu patikėti, kad galima taip imti ir iškasti kūną, nieko nepasakius šeimai.
Turime pasakyti Greisei?
Tikrai ne. Jokiu būdu.
Gerai, tik noriu, kad žinotumėt,
jog verčiau nusižudysiu nei sėsiu į kalėjimą.
Gal nusiramintum?
Tu - slaugė.
Turėtum mokėti susitvarkyti su stresu.
Beje, iš kur sužinojai?
Ta prasme?
Iš kur sužinojai, kad jo kūną iškasė?
Gal kas nors man pasakytų, kas čia vyksta?
Beka, jei pati nepasakysi, pasakysiu aš.
Aš susitikinėju su Metu Klafinu.
Ką? Susitikinėji, tai tipo...
miegi su juo?
Esu su juo permiegojusi. Taip.
Beka, po velnių, ką sau galvoji?
Matai, tokios reakcijos ir tikėjausi.
Kurių galų, Bibi?
Aš... Ji žadėjo nutraukti santykius.
Aš jam nieko nepasakiau, jei dėl to jaudinatės.
Turiu galvoje, mes nė nesikalbame apie bylą.
Žinoma, jis tikrai nieko nepasakoja.
Taip, tikrai nieko tau nepasakė,
kad šįryt jis iškas tavo svainio kūną, ar ne?
Kodėl būtent jis, Beka? Iš visų vyrų.
Ar jau permiegojai su visais vyrais šioje miesto pusėje?
Nagi, Yva. Liaukis.
Kas tu tokia, kad nurodinėtum, su kuo man miegoti?
Aš esu žmogus, kuris stengiasi tavimi rūpintis, aišku?
Kaip visuomet tą dariau. - Taip.
Gal užteks vaidinti kankinę?
Man žiauriai nusibodo klausytis apie tai, kaip vargšė Yva Garvė
paaukojo viską, kad išaugintų savo sesutes.
Liaukis.
Taip, arba tai, arba atiduoti tave į vaikų namus. Aišku?
Neperkelk savo kaltės ant manęs.
Mano gyvenimas tau rūpi tik todėl,
kad neturi savojo.
Nedrįsk... - Dieve mano.
Ne! - Ne.
Atstokit nuo manęs! - Liaukitės!
Gerai. Jėzau, tiesiog nešdinkis iš mano namų.
Aišku? Visos jūs.
Galit pūti sau kalėjime, man vienodai.
Taigi, skaičiau, kad palaikius grandinėlę virš nėščiosios pilvo,
galima tiksliai atspėti kūdikio lytį.
Nesąmonė.
Jei ji sukasi pagal laikrodžio rodyklę, gims berniukas.
Jei sukasi prieš laikrodžio... - Juk sakėme, kad nenorime žinoti.
Rodos, sakei, kad tai nesąmonė.
Berniukas!
Matau, kaip judini riešą. - Ką?
Tu laimingas.
Jį iškasė.
Šįryt.
Ir dėl to tu toks laimingas?
Jos jį nužudė, Teresa. Žinau tai.
O Metas?
Ar žino?
Metui visad sunkiai sekėsi perprasti žmones.
Jis ją myli, Tomai. - Ne, nemyli.
Jis galvoja apatine galva. Tik tiek.
Matau. Net jei tu nematai.
Tomai, tu čia?
Turi žinoti, ar atėjus lemiamai akimirkai galėsi juo pasitikėti ar ne.
Kur buvai šįryt?
Sakiau tau, kad nestypsosiu kapinėse kaip koks kapų plėšikas.
Tenorėjau įsitikinti, kad kūną tikrai iškasė, ir tiek.
Taigi, kur buvai?
Gal atsakysi į klausimą? - Jėzau.
Net policininkas tiek neklausinėtų.
Buvai su ja?
Jos vardas - Beka. - Aš žinau jos vardą.
Žinau jų visų suknistus vardus.
Taip, buvau su ja.
Po to, kai liepiau palikti ją ramybėje?
Po to, kai liepei?
Aiškini man, kaip gyventi?
Gerai, patariau.
Nebent gavai iš jos kokios informacijos...
Taip, ir aš nusprendžiau nepriimti tavo patarimo. Taigi...
Tu nesugebi to suvaldyti. - Tomai, gal galėtum atsipalaiduoti?
Viską aš suvaldau. Aišku?
Ir ji, beje, žino. - Ką žino?
Kad tu iškasei jos svainio kūną.
Kad mes iškasėme jos svainio kūną?
Taip. Mes.
Kaip?
Nes tu sugalvojai parašyti man apie tai žinute.
Ji ją perskaitė, kol buvau virtuvėje.
Anksčiau ar vėliau ji būtų tą sužinojusi, Metai.
Vos policija sužinos, kaip žmogus žuvo, ateis pas ją jos suimti.
Ateis pas jas visas.
Yva, gal paskaičiavai, kokią sumą galėtume pateikti Robertsono projekto konkursui?
Projek...
Robertsono projektui.
Prašiau paskaičiuoti vakar, bet jei nespėji,
galiu paprašyti Džanisės. - Ne, paskaičiuosiu.
Jei tau per sunku, norėčiau, kad atvirai tą pasakytum.
Sakiau, kad paskaičiuosiu. - Gerai.
Kad būtų iki 15.00 val.
Ir Yva, žiūrėk, kaip su manimi kalbi.
Suprantu, kad esi nusivylusi, bet aš dabar esu tavo viršininkas,
patinka tau tai ar ne.
Ir šiame biure tu mane gerbsi.
Ar tikrai būtina šitaip su ja elgtis?
Gal malonėtum?
Yva nusipelnė to darbo.
Turbūt pasakei kažką blogo Geraldui, kad jis apsigalvojo.
Tai dabar atėjai už ją pakovoti, ką?
Kaip miela.
Esi labai geras draugas. Bėda, kad ji ne tokia.
Tikrai? - Na,
antraip negi būtų išdavusi tavo didžiausią ir tamsiausią paslaptį?
Kad esi homoseksualus.
Ar galiu taip sakyti?
Matai, bėda ta, kad dar neilgai pažįsti Yvą.
Išgėrusi ji tampa labai plepi.
Ji tau pasakė? - Pasakė man,
pasakė ir savo seserims, taip.
Neabejoju, kad dabar visas biuras žino, koks esi.
Sakyčiau, buvai tikrai apimtas nevilties,
kad jau gaivinai mane burna į burną.
Reikėjo palikti tave skęsti.
Ar tai tu numovei man kelnes? Ar gerai viską apžiūrėjai?
Galiu pranešti apie tai Žmogiškiesiems ištekliams...
Bičiuli. Čia tu mane atsekei.
Galėčiau sakyti, kad lindai prie manęs.
Nes mačiau, kaip į mane žiūrėjai.
Nedrįsk.
Ei.
Gabrieliau.
Viskas gerai, Geibai? Ar viskas...
Gabrieliau.
Gabrieliau!
Negaliu patikėti, kad jam pasakei. Būtent jam.
Ką pasakiau?
Jėzau. Aš nepasakiau. Aš...
Tuomet iš kur jis sužinojo?
Esi vienintelė biure, kuriai tą pasakiau.
Šūdas. Turbūt Greisė leptelėjo.
Taip, jis sakė, kad savo seserims irgi pasakei.
Taip, bet tik todėl, kad jos vis klausinėjo,
ar tarp mūsų kažkas vyksta. Tik dėl to.
Tai asmeninis gyvenimas tau yra kas? Gandai?
Gabrieliau, prašau, tiesiog... Jis to ir nori. Supranti?
Jis manipuliuoja žmonėmis, jaukia jiems gyvenimą.
Tai kas vyksta tarp judviejų?
Manęs ir Džeipio? - Taip.
Gal apsimesi, jog nežinai, apie ką kalbu?
Sakei, kad nekenti jo, bet kartais man atrodo,
kad tai daugiau nei neapykanta.
Gabrieliau.
Nesvarbu, kokį žaidimą judu čia žaidžiate, aš nenoriu jame dalyvauti.
Kaip laikotės?
Atsiprašau. Nenorėjau jūsų išgąsdinti.
Ko nori? - Aš tik...
Praėjo jau dvi dienos. - Ir kas?
Tai kokie rezultatai?
Tai skrodimas, pone Klafinai, ne suknistos žirgų lenktynės.
Tuomet pamaniau, kad kuo ilgiau tai truks,
tuo didesnė tikimybė, kad aptiksite kažką įtartino.
Ar aš teisus?
Aš baigiau savo darbą ir nusiunčiau ataskaitą policijai.
Tai ar kažką aptikote?
Man neleidžiama apie tai su tavimi kalbėti.
Gal galite duoti nors mažytę užuominą?
Nori užuominos? Tai ko iškart nesakei?
TIK DARBUOTOJAMS
Štai tau užuomina. O dabar keliauk sau.
Mano verslas kybo ant plauko.
Esate siaubingas žmogus.
Ką pasakei?
Išsiliejau ant jo.
Iš visos širdies.
Tave suims, Tomai.
Mums meluoja, Metai. Tiesiai į akis.
Beje, ką, dėl Dievo, aš čia valgau?
Pusryčių bandelę.
Dešra, šoninė, kiaušinis, juodas ir baltas pudingas batone.
Jaučiu, kaip mano kraujagyslės apauga kailiu.
Žinai, koks jų pavadinimas?
Koks? - „Našlių fabrikas“.
Jėzau.
Skambina Loftas.
Atsiliepk.
Inspektoriau Loftai.
Taip, laukiau visą...
Taigi, koks verdiktas?
O dabar gal galite visa tai pasakyti žmonių kalba?
Tai ką tai reiškia?
Alio.
Ką jis pasakė?
Tomai, ką jis pasakė?
Kad negauta norimo rezultato. - Ta prasme...
Jėzau, kad norimo rezultato nėra.
Kad nėra nieko įtartino, ką reikėtų pranešti.
Tai ką? Be reikalo iškasėme to žmogaus kūną?
Ne, ne be reikalo, Metai. Jos jį nužudė.
Tik nepalikdamos pėdsakų.
Tomai, dabar jau turėsi tai pamiršti.
Lengva tau kalbėti.
Tau nereikės eiti namo pas labai nėščią žmoną
pasakyti, kad tave siunčia už grotų. - Klausyk, man labai gaila.
Jos tą padarė, Metai. Aš žinau. Tu žinai.
Tik niekad nesužinosime, kaip.
Fredas ir vėl patenka
į kalėjimą, kur jį kankina negailestingas gestapo vadas Volteris Getneris.
Jis buvo padugnė.
Būčiau galėjęs jį nudėti viena ranka, jei tik ji būtų buvusi nesurišta.
Ką aš čia veikiu?
Taigi, ką manai? - Apie ką?
Tą namą.
Suprantu, kad jis toks pat, kaip tas namas.
Bet šitas - nuomojamas,
ir galėčiau už jį mokėti, jei išsikelčiau iš studijos.
Tau labai patinka tavo studija.
Ne tiek, kiek patinka būti su tavimi.
Užtektų vietos ir Molei, ir Deividui, ir Maiklui.
Noriu būti viskuo, kuo tau reikia, kad būčiau...
Benai. - Ne. Mums gali pavykti, Urše.
Tikrai manau, jog gali. Jei tik tu...
Benai, aš nebegaliu su tavimi susitikinėti.
Ką čia kalbi? - Tik neprašyk pasiaiškinti.
Žinoma,
kad prašysiu pasiaiškinti. - Prašau. Prašau.
Ne. Aš nusipelniau žinoti, nemanai?
Džonas Polas... - Ką jis?
Jis turi mano nuotrauką. - Tavo?
Mano...
Kaip?
Tu ne... - Ne, žinoma, ne.
Jis įsilaužė į mano telefoną.
Pakeitė tavo numerį į savo ir paprašė atsiųsti nuotrauką.
Aš galvojau, kad siunčiu ją tau. Jis persiuntė ją Donalui.
Ką padarė? - Viskas gerai,
spėjau ją ištrinti, kol Donalas nepamatė,
bet jis vėl tą padarys, jei su tavimi susitikinėsiu.
Ir aš nežinau, kas nutiks, jei Donalas ją pamatys.
Jis gali įsiusti, galiu prarasti vaikus.
Aš jį užmušiu. - Tik dar labiau viską sugadinsi.
Būčiau nieko nesakiusi... - Ne. Aš jį nudėsiu, bliamba.
Benai, liaukis. Prašau. Benai.
Benai. Ateik čia.
Tai ne juokas
Kai Dublinas paskęsta tamsoje
Tad jei turi pinigėlių Eik į parką
Aplankyk zoologijos sodus
Mes nuėjome į seną zoologijos sodą
Aš atidarysiu.
Pamatėme liūtą ir kengūrą
Kiekvienos rūšies buvo patinai ir patelės
Labas.
Zoologijos soduose
Labukas, Beka.
Labas. - Labukas.
Galime pasikalbėti? - Žinoma.
Noriu tą padaryti. Šiąnakt. - Beka.
Kai jis atneš pirkinius ir nueis patikrinti kūno.
Yva nesutiko, Beka.
Tas kambarys buvo visiškai nepralaidus. Nesigirdėjo nė garselio.
Man nusibodo, kad ji su manimi elgiasi kaip su kūdikiu.
Juk supranti, kodėl? Esi dukra, kurios ji neturėjo.
Na, o ji - motina, kurios niekad nenorėjau. Aišku?
Ji tik nenori, kad tavo rankos būtų suteptos krauju.
Bibi, turiu tą padaryti.
Jei Džeipis nužudė savo tėvą,
tai Miną nužudytų nė nemirktelėjęs.
Ateina Uršė.
Liepiau jai susitikti čia su mumis. - Ką padarei?
Tu rimtai, Urše?
Mums nebūtina sakyti Yvai.
Bent jau kol neužbaigsime to reikalo.
Spėju, turiu palinkėti tau sėkmės.
Man nereikia sėkmės.
Viską nuvalei, ką?
Labas vakaras. - Labas, mielasis.
Tu pačiu laiku.
Ruošiu tavo mėgstamiausią.
Dieve mano. Tėti, tavo akis. - Jėzau, Džeipi.
Gaila, nematėt, kaip atrodo tas kitas vyrukas.
Kas? - Tavo sesers bičiulis
ar kas jis jai?
Gabrielius?
Kodėl jis taip pasielgė? Jis juk išgelbėjo tau gyvybę.
Kažkas jį supykdė?
Žinai, kokie tie prancūzai. Siunta dėl visko.
Varto sunkvežimius, uždega žuvis.
Ką? - Ar kreipeisi į policiją?
Ne. Geraldas liepė jam nešdintis lauk.
Ta tavo sesuo renkasi keistokus vyrus, tiesa?
Vargšė akytė. - Viskas gerai, mamyt.
Klausyk, eisiu pirkti produktų savo mamai.
Tik persirengsiu. - Gerai.
Miela matyti tave tokį...
Kokį? - Nežinau.
Vėl viskuo patenkintą.
Žinau, kad pastaruoju metu nebuvau labai geras,
bet, patikėk, dabar mūsų laukia geri laikai.
Su tavimi vėl jaučiuosi jauna.
Malonu.
Dar keli masažai, ir jūsų klubas bus...
Toks kaip mano.
Būtų smagu turėti tavo amžiaus klubą.
Ne tik klubą. Viską.
Ką darytumėte kitaip?
Jei būtumėte mano amžiaus?
Daugiau mylėčiausi. Pradžiai.
Prasidurčiau nosį.
Paprasta. Aš galiu pradurti jums nosį.
Ne. Džonas Polas įpyktų.
Todėl ir reikėtų prasidurti.
Gerai, pajausite nedidelį dūrį.
Nedidelį... - Nesakykit.
Pasiruošusi?
Vienas. Du. Trys. - Šū...
Atleiskit.
Gerai. Užsidėkit ant nosies.
Tai kada čia pasirodys Džeipis?
Kažkada po devynių.
Nors aš turbūt jo nesulauksiu.
Po to masažo jaučiuosi labai mieguista.
Duokit man.
Gerai.
Tikrai gražiai atrodo.
Prašom.
Manai, Džordžui patiks?
Manau, kad patiks. - Taip.
Jėzau Marija. Ką daro tas beprotis?
Tik pažiūrėkit, meilužis. Kuo galiu padėti?
Jei dar kas nors pamatys tą nuotrauką,
aš tave nudėsiu, ir man nusispjaut, kad sėsiu į kalėjimą.
Paleisk, prašau.
Padaryta, Yva.
Kas padaryta?
Šūdžius negyvas.
PAGAL BELGIŠKĄ SERIALĄ „KLANAS“
SUKŪRĖ MALINA-SARA GOZIN
Išvertė Akvilė Katilienė