НІЯКОЇ РЕКЛАМИ – НІЯКИХ РЕКЛАМНИКІВ НІЯКИХ ФАНАТИКІВ-ГОМОФОБІВ
Вибачте. Ми з... -Я знаю, хто ви.
Остання, але не менш важлива. Ми розпитали всіх ваших сестер.
Так. Знаю.
Можна зайти? -Ні.
У нас до вас кілька питань.
Не люблю несподіваних гостей.
А сестри вас не оповістили?
А в моїх сестер є ваш графік?
Хочете, щоб ми призначили... -Ні. Ми ж уже тут, Метт.
Так.
Не роззувайтеся.
Красивий у вас будинок.
Ого.
А хтось влучно стріляє з лука. -Так, я.
ЗАРАДИ СЕСТРИ
Мабуть, це непросто. Лише з...
Ні.
У нас кілька питань про аварію.
Про яку саме? Про ту, в якій загинули батьки, чи ту, в якій я втратила око?
Про другу. Хоча це скоріше була дрібна ДТП біля готелю.
Вибачте. Важко, мабуть... -Однак вона занапастила вам життя.
Дивно, але ні. Втратила око та й усе.
Людина до всього адаптується. Іноді я про око геть забуваю.
То ви не винили Джона Пола? -Ні.
У страховому позові він винив вас.
Так, це вже в минулому.
Я втратила око, а він отримав дірку в голові.
Неприкольно, коли мозок такий незахищений.
Тож ми квити.
Я застукала Мері Трейсі з сигаретою за її гаражем
у різдвяному халаті.
Старій відьмі не чуже ніщо людське.
Вітаю. Я Нора, дружина Бібі.
Добрий день. -Добрий день.
Вам не запропонували чай чи каву?
Ні. -Ні? А хочете чаю чи кави?
Ні. -Так, будь ласка.
Ви з церкви?
Якої церкви?
Ми зі «Страхування від Клаффінів».
Я Метт, а це Томас.
Ясно. Якщо вже ви тут, я спитаю прямо:
коли ви заплатите Ґрейс? Вона достатньо настраждалася.
Ми хочемо, щоб усе було, як треба. -Як саме?
Зазирніть у будь-що, пов’язане з тим чоловіком,
і знайдете самі нещастя.
Гляньте на Бібі. Він в одну мить зруйнував їй життя.
І все задля задоволення своїх садистських нахилів.
А найгірше, що він не взяв на себе відповідальності.
На його думку, винна була сама Бібі.
Коли я його підколола, він сказав... -З чим каву?
Що він сказав?
З чим вам каву?
З ложкою цукру й молоком.
Що я казала? -Джон Пол.
А, так. Він сказав: «Ти ж знаєш, яка вона.
Скипає на раз-два».
А я йому: «Її крики зупинити машину мали б тебе насторожити».
Знаєте, що він відповів?
Він сказав: «Я давно вже не слухаю сестер Ґарві,
бо вони постійно кричать».
Мені невтямки, як вона знову сіла з ним за один стіл.
Вона значно краща за мене.
Не брехатиму: щоразу, як я його бачила, мені кортіло йому врізати.
Привіт! -Привіт!
Привіт, дівчата.
Ще раз вітаю, Беко.
Привіт. Рада вас бачити. -Привіт. Ти як?
Ми відняли у вас чимало часу.
Чесна гра.
Стільки голів забив.
Па-па, Рубен. -Па-па.
На здоров’я, малий.
До зустрічі.
З тобою класно грати. -Па-па.
Боже ж мій. Беко.
Що? Що сталося?
Ти сталася.
Викинь ту рибину назад у море, й хай собі пливе.
Знаю, знаю.
Я не знала, хто він. Чесно.
Коли ти встигла... А Єва в курсі?
Ні. І прошу, не кажи їй. Благаю тебе.
Поклянися більше з ним не бачитися.
Поклянися мені. Вголос.
Клянуся.
Ой боже.
Перестань красти в людей сміття.
Як там було в тому фільмі? «Перестань собі брехати».
Перестань, Том. -«Не випускай її з поля зору.
Завжди будь насторожі».
Що? -«Ніколи не закохуйся».
Я не закохуюся. Ці двері міцно зачинені.
Щось не схоже було.
Як там мій любий пляжний м’ячик?
Що?
Я мав би бути тут.
Артеріальний тиск трохи впав.
Трохи? Він же має бути менший за 120 на 80.
А білок у сечі є? -Я не брала в неї сечу.
То візьміть.
Треба й тобі поміряти тиск.
Він, мабуть, вищий за мій.
Я вже поїду,
але якщо тиск знов підскочить, викликайте акушерку.
Наступного разу заберемо вас у лікарню.
Ваша задача – щоб вона була спокійна. Ясно, татусю?
Не треба при ній стресувати.
До побачення. -Дякую.
Я зайшов тебе провідати і вже йду.
Стій, Метт.
Знаєш, що мене заспокоїть? Кебаб і картопля фрі.
Аякже. Метт. Зганяй у закусочну по...
Ні. Сам зганяй.
Ти знаєш мій смак. А він візьме не те. Сходиш?
Ну добре. Зганяю.
А Метт тим часом побуде зі мною.
Велику чи маленьку порцію?
Жартую. Велику, як завжди.
Що діється, Метт?
З чим?
«З чим»? З погодою. Зі справою Вільямса.
Він думає, що щось тут не так.
А це так?
Не знаю. Може.
Це має припинитися. Бачив, якого він кольору?
Він весь блідий. А рудим блідість не личить.
Знаю. Він дуже захопився. -Так.
Скільки ви маєте виплатити?
Виплатити?
Ну...
Ну, 875 000 євро.
А знаєш, як я знаю?
Бо він 22 рази написав цю цифру на конверті.
Я намагався, Терезо.
Так, але погодься: не я мала б знати цифру, а ти.
Розумію, він мене оберігає.
Тому поможи в усьому розібратися.
Тека має бути в нижній шухляді його стола.
Він тільки її замикає. -Ти ва... Не треба тобі...
А ключ у футбольному кухлі на столі.
Пароль – «Поло1998», але замість «о» – нулі.
Запам’ятав? -Так.
Повтори.
Поло1998.
Поло, як татів пес.
Знаю. Білий з...
Ямкою. -...ямкою.
Так.
Чого ти й досі тут?
Прямо зараз сходити? -Так.
Ну добре.
Ісусе.
БАЗА ДАНИХ – ВВІЙТИ
ЛОТО – ВИГРАШ: 100 000 «КЛАФФІН І СИНИ»
З ПОВЕРНЕННЯМ, ТОМАС! ДЖОН ПОЛ ВІЛЬЯМС
ПОШУК – РЕЗУЛЬТАТІВ НЕ ЗНАЙДЕНО
СТРАХОВИЙ ПОЛІС
«Том, вибач, що я йду отак.
Я все спаскудив.
Тільки так я зможу все виправити. Тато».
Доброго ранку, Том. -Привіт, Ліз. Картопельки хочеш?
Ні, дякую. -Ранувато? Добре рахуй кроки.
Чого ти тут сидиш? З Терезою все добре?
Б****.
За що?
Я знайшов татового листа.
Метт, ти рився в моїх речах?
Не треба. Прошу.
Метт.
То це було не випадкове передозування?
Ні.
Він хотів померти.
Чорт.
А ті поліси в нижній шухляді?
Він їх так і не подав.
Він рік за роком потихеньку витрачав гроші клієнтів.
Ліам Клаффін був шахрай.
І брехун.
Нам нічим виплатити страховку.
І якщо ми не знайдемо виходу, усе розкри...
Як ти міг мені не сказати, Том?
Не знаю.
Заради тата.
Заради тебе.
Такий він був.
Тато жив на широку ногу, а ми з мамою його прикривали.
А ти... Ти...
Що? Для тебе я був дурненьким хлопчиком? Ще однією проблемою?
Ні. Але... Ти був розрадою.
Такий ти був. А я завжди був поруч.
Назад нічого не вернеш.
Якщо все розкриється, нас посадять за покривання.
Господи.
Нащо було вдавати з себе мученика?
Змусив би його взяти на себе вину.
Я не міг. -Міг, Том. Міг.
Якби ти мені тоді розповів, замість ставитися до мене, як до дитини,
я сказав би це тобі.
Я дав би тобі по твоїй дурній голові
і сказав би, що твій тато не мав права про таке просити.
Він і твій тато теж. -Ні.
Він мені більше ніхто.
А тепер нам ще й лайно його розгрібати.
Метт.
Прошу. Прости.
Впустиш мене?
Чого прийшов?
Не знаю.
Я не можу.
Ти ж сама хотіла.
Усе складно.
Це через сестер.
Байдуже.
Дякую.
На.
«Брати-близнюки» ще прийдуть?
Ні, вони хотіли розпитати про аварію з Джей-Пі.
Важко було про неї говорити?
І гадки не маю.
Говорила ж ти, Норо.
І, може, зробила мене мішенню.
Якою ще мішенню?
Неважливо.
Вибач, Бібі. Мене просто понесло.
Та забудь.
Ненавиджу стільки говорити про мудака.
От би його ніколи не було.
Жахливо так казати?
Маєш право.
Ще й як маю.
Я рада, що він мертвий. Чесно.
Я теж рада.
Я видалила фото.
Розбила його телефон, Урсуло. Фотки більше нема, ти в безпеці.
Не будь наївна. Мабуть, у нього є десь копія.
Але Донелу він не розкаже, бо дуже тішиться владою над тобою.
Бену розказала?
Хрін там. Не можна, він же скорпіон.
І що з того?
А те, що... Боже. Треба з ним порвати, але я не можу.
Я так... Я так стомилася.
Дай обійму. Знаю.
Ой, та ну.
Що за обійми?
Ану... Чорт.
Ґрейс. -Зразу крихітці Беці.
Завжди дзвонить бездітним.
Вибач. Я мала на увазі, що вона знає, що вам легше додзвонитися.
Проїхали. Але краще кажи «чайлдфрі».
Привіт, Ґрейс. Ти на гучному зв’язку.
Привіт, ми йдемо на мис.
Такі молодці.
Я дзвоню, бо ви в чаті не відповіли, чи прийдете на день народження Джея-Пі.
На пейнтбол.
Через два тижні.
Донел буде на зміні, а я сидітиму з дітьми. Вибач.
Це через два тижні?
Здається, я буду... -Чудова затія.
Це Бібі?
Так, Нора посидить з усіма дітьми. А Урсула буде вільна.
Урсуло, Донел сказав Джею-Пі, що прийде.
Значить, домовилися.
Я й забула, як ти любиш постріляти.
Люблю.
Прийдеш поплавати? -Ми тебе почекаємо.
Не можу.
Треба готувати обід. Але скоро побачимося, так?
Так, бувай. -Бувай.
Бувай. -Нащо, Бібі? Бібі!
Бланед. Що робиш? -Дещо планую.
Справді? Щось ціка...
Зустрінемося там, без мене не починайте.
Спершу спитай, що скаже мама.
Хочеш застрелити його на грі в пейнтбол? Це ідіотизм.
Тоді давайте обсудимо.
Пейнтбол дуже небезпечний, якщо попасти куди треба.
Це ідеальне прикриття. Мій задум – супер.
А якщо стрельнути в горлянку?
Ага. Попросимо його роззявити рота й сказати: «А-а».
Тоді в скроню.
Ми ж не побити його збираємося. Це я й кулаком можу.
У пробоїну в його голові.
Точно! Від тієї аварії.
У тім’ячко. -Не згадуй його тім’ячко.
Тоді я уявляю його немовлям.
Я бачила його малим на фотках, і він уже тоді був мудаком.
Любив топити жаб. -Що?
Так. А Мінні виряджала його в дівчачий одяг,
який носила його покійна сестра.
Хай бог милує.
Зможеш дістати на роботі його рентгенівські знімки?
Це буде непросто.
Ніщо важливе не дається просто.
Ну вибач, татусю.
У нас два тижні. Дістанеш знімки?
Так.
По-моєму, в нього пробоїна на потилиці.
Якщо нам пощастить, маска її не закриє.
А закриє, то зніме її від сверблячого порошку.
Боже. Якщо буде порошок, нашому плану кінець.
Ну, не знаю. Хай це буде план Б. «Б» – як крихітка Бека.
«Б» – як сучка Бібі. -Боляче ж.
Бека! Я сильніша за тебе. -Бібі!
Я старша й сильніша. -А як він топив жаб?
У молоці.
Ні, Бібі. Ні.
ПРИВІТ, РОДЖЕР. ЦЕ ОСКАР
Хай йому...
ПРИВІТ, ОСКАР. УСЕ ДОБРЕ?
НІ. МІЙ ПІСЮН БІЛЬШАЄ Й БАГРЯНІЄ. ЩО МЕНІ РОБИТИ?
ЦЕ ПРИРОДНО. ЯК Я ВЖЕ ПИСАВ, СПИТАЙ У ТАТА.
БУДЕШ МОЇМ ТАТКОМ?
Що?
НАВЧИШ МЕНЕ ВПРАВЛЯТИСЯ З ПІСЮНОМ
Чорт.
Матусю, спечи мені на роботу торт на день народження.
Джеральд любить шоколад, а твої шоколадні торти найсмачніші.
Візьми в п’ятницю вихідний. У тебе ж день народження.
Матусю, мені не 10 років.
Ми влаштували б свято.
Фіндиректор не бере на день народження вихідних.
Спечи торт сьогодні,
бо Джеральд буде на роботі тільки завтра.
А де... Дякую.
Добре. Пізніше спечу.
Після уроку.
Який шоколадний торт хочеш?
З ягодами.
Ти торік такий пекла, з малиною
і з... як те французьке слово?
Ґанаш.
З ґанашем.
Ґанаш. Джеральд любить ґанаш.
Спечу після обіду, а поки буду на уроці, він якраз остигне.
На якому уроці?
Я записалася на уроки танців.
Для різноманітності.
Молодець, мамо.
Це дрібниця.
На більше в тебе нема часу.
Навчишся танцювати, як Ліззо.
Куплю собі лосини.
Сексі присідання.
Ні.
Мала торба з блохами.
Подобається?
Усім привіт. Починаємо другий тиждень афро-кейлі танців.
У нас цього тижня є новенькі.
Поясню розминку. Ми всі стаємо в прекрасне коло.
Блискуче.
Чудово. Кожен по черзі виходить у центр
і представляється через танець.
А потім обирає, хто вийде наступний.
Поїхали.
Давайте. Рухайтеся так, як відчуваєте.
Давайте. Хто далі? Танцюй, Тобі.
Супер.
Молодець. Рухайся під музику.
Удачі. Ура.
Виходь.
Вибачте. Я не можу.
Ні.
Ти нічого не робиш, а якщо робиш, то отаке.
Бланед. Мені так прикро. -Ні!
Доню, мені так...
Тихо, тихо. Таке буває.
О боже.
Особливо коли за кермом Ґарві.
Ненавиджу тебе. -Доню.
Ти прибери його лопатою, а я зажену машину.
Поховаємо його поруч з Оскаром.
У нього навіть череп самовдоволений.
А ось і пробоїна.
Добре.
Відходь.
Стривай.
Я не могла тренуватися, бо вдома не можна.
Тільки не треба так переглядатися.
І це не через око. Щоб прицілитися, згодиться й одне.
Усе залежить від пози. Від хватки. Від того, як дихаєш.
А ти матимеш на все це час? На пейнтболі буде ніколи.
Можна я вистрілю, поки ви не похерили план?
Ніхто нічого не херить. Добре? Не спіши.
Ти зможеш. -Так.
Підійду ближче.
У яблучко!
Ні, отче. Проникнення не було.
Так. Я...
Треба ще раз ретельно все продумати.
Бо влучити в мішень – це одне.
Але навіть вм’ятини не лишилося.
Ну й сюрприз. Так ми його не вб’ємо.
Мені треба на роботу.
А мені – в студію.
Зачекайте. У мене ж нема студії.
Бібі.
Кавуна хочете?
Так. -У мене є фета.
Коли ти познайомиш мене з рештою твоїх «Spice Girls»?
Є сестра з перчинкою. І бейбі-спайс.
А ще іноді руденька.
Виходить, ти або Пош, або Спорті.
Я Пош з великої «П».
А спортивних у нас нема.
І ми всі п’ємо багато вина. Це рахується як спорт?
Якщо й так, то я просто атлет.
Ти диви.
У нього день народження аж у п’ятницю.
А хлопчик святкує цілий тиждень.
Старий сімейний рецепт.
Таким реліквіям ціни нема.
Я на день народження хочу спустити на воду свій катер.
«Bayliner-2566», вісім з гаком метрів.
Давай зі мною.
У мене вдома самі жінки.
Тож чоловіча компанія мені не завадить.
Ага.
Гарно ми тоді поплавали.
А тобі личить.
Так.
А про таке мовчать.
Честь моряка.
Зайве казати, що тобі цю честь теж буде надано.
Не те щоб ти чи я могли так напитися.
Але я й про неї так не думав. -Що?
Як каже Ґрейс про свій бісквітний торт: «Ідеальний, поки не осів».
Усі ми люди.
Тож смачного. Я скажу, коли катер буде готовий для плавання, добре?
Такий же?
Так. -Вибач.
Займемося спортивним питтям.
Он як?
Це як? Піднімаючи склянки?
Точно. Накачаємо руки. -Чому б і ні?
Та спершу окультуримося. -А це обов’язково?
Ну добре, швиденько пробіжимося по Національній галереї.
Так. -Таке собі кардіотренування.
Точно. А пов’язку на голову надівати?
А напульсники такого ж кольору маєш?
Аякже. -Ну, тоді, надівай.
Домовилися. -Домовилися.
І свої коротенькі шорти. Не треба.
Чорт.
Рубен, не можна бити однокласників.
Ти йому окуляри розбив.
Ну все. Давай не зараз.
Ти міг його серйозно покалічити.
Боже, Рубен!
Скажи, за що ти його вдарив, або спалю твої комікси.
І колекційні картки. -Комікси ніхто не палитиме.
А картки? -І картки теж.
Краще б так і було. -Рубен!
Я не зробив нічого такого!
І що нам робити?
Спершу заспокойся, а потім вирішуй, як його покарати.
Довго доведеться чекати.
Ми ходимо на курси позитивного виховання.
І там нам зробили оцінку особистості.
Я виявилася...
зверхньою й контролеркою.
Як точно!
А Нора?
М’якою й поступливою.
Хоч це й правда.
Знаєш, що я подумала? Що вона Ґрейс, а я мудак.
Бібі, ти не мудак.
І ніколи ним не станеш.
Думаєш, він замислюється над тим, який він батько?
Чи як можна бути кращим?
Авжеж, ні.
Але Бланед не виховує одноока лесбіянка.
Єво, я в невигідній позиції.
Мушу все зважувати.
Послухай.
Ти не вмієш пити. З тобою неможливо ходити в кіно,
і я в житті не мала такої паршивої партнерки для покеру.
Але кращої мами я не знаю.
Ти найкраща мама.
Тільки Урсулі не кажи.
Як подумаю, як не пощастило бідолашній Бланед.
Звісно, не з Ґрейс, хоча...
Але у вас усе інакше. Рубен тебе любить.
Урсула каже, що хотіла б, щоб Бен побачив її у всій красі.
Тобто її фігуру. Ще до дітей і обвислих цицьок.
А Рубен мене колишню не згадає.
Це не робить тебе неповноцінною мамою.
Розумієш?
Хіба що на одне око.
Я не здамся, Єво.
Я його вб’ю.
Але не забувай: усе це заради Ґрейс.
І Бланед.
Ми пішли на це заради них, так?
Але без нього буде краще всім.
Помста отруює.
Тобі легко казати. Він же не тобі спаскудив життя.
Подобається.
Мені теж.
Серце, розбите забороненим коханням.
Вона не може на нього дивитися. А він візьме в неї, що хоче.
У тебе була заборонена любов?
Придворний ніколи не зізнається. -Була.
А ти в Парижі ходив у музеї?
Частіше на ярмарки антикваріату.
Боже, приходь до мене.
Я живу в старому сімейному будинку, де повно антикваріату.
Ти з нього не виїжджала?
Ні. Я в ньому й постаріла.
А на горищі, мабуть, є твій портрет.
Та ну тебе.
Прийняла комплімент, як справжня ірландка.
Мама завжди...
Що? -Це ж Кіаран.
Єво.
Привіт. -Ого.
Як життя? -Нормально.
Дуже добре. -Бачу.
Вибач. Це моя...
Це Надя.
Вітаю. -Вітаю.
Підійдіть, хлопці.
Це Конор, а це Том.
Вітаю. Я Ґабріель.
Вітаю, Ґабріель. -Вітаю.
Вітаю.
Привіт. -Привіт.
Ми щойно з гуртка.
Обрали улюблені картини й розмалювали їх.
А в тебе що?
Це картина Вільяма Макіннона. «Надія».
Моя улюблена.
І таткова.
Так.
То ми вже підемо, так? -Так, я хотіла... У нас...
Па-па. -Па-па.
Бувайте. -Бувай, Єво.
Давній бойфренд?
Так. Давній.
Десятирічної давності.
Від якого довго оговтувалася?
Так.
У нас усе було серйозно.
Збиралися створити сім’ю і...
І що сталося?
Сумна історія. Я не дуже плодюча.
Усе пішло не за планом.
Ходімо обіп’ємося бренді.
Так. -Так.
У дупу ту культуру. -Так. Кому вона здалася?
Нам, качкам, точно ні.
Покажи ще раз.
Можна поцілую?
Хлопчик, якого я вдарив, дурний.
Чому він дурний?
Розкажи.
Він називав тебе циклопом.
То ти захищав мою честь?
Ні?
Циклоп же чоловік.
Він пускає з очей лазерні спаляючі промені.
А ти просто моя мама.
З одним оком.
Ні, я теж умію пускати лазерні промені.
Я пускаю їх на директорку Ні Мару.
І як, діє?
Це завжди захищає мене від її балачок.
Виходить, ти супермама?
Виходить, що так.
Дякую, що підвозиш.
Коли не приїжджає третє таксі підряд, стає образливо.
Без проблем.
Не хочу, щоб ти спізнилася.
Та я й не спішу.
1 500 КМ
Чого ти кіпішуєш? Через аварію батьків?
Тепер машини набагато безпечніші.
Тієї смертельної аварії можна було уникнути.
Та й ваш батько був необережний водій.
А я сама безпека.
Зупини машину. Я хочу вийти.
Не можу.
Зупини! -Ні, перестань!
Зупини машину! -Ні. Пусти.
У яблучко.
Мабуть, ти мав рацію про уроки танців.
Було жахливо, матусю?
Я думала, що вмію танцювати.
Думала, танці поможуть...
Це було...
Ти ж не танцівниця.
Ти королева.
А це твоє королівство.
І коли ти з нього йдеш, тут буває паршиво.
Ти потрібна нам тут.
Треба розібратися з цими рахунками.
У нас так давно не було. Може, варто?
Спробуй завтра, матусю.
Спробуй завтра. -Так.
Чому ти живеш на яхті?
Мене на твоїй яхті захитує.
Триматимуся за жердину.
Твоя трохи більша за мою.
Не забилася?
Чекай.
Може, не варто?
Порядок.
Гей.
О боже.
Не треба.
Річ у мені?
Ні. Боже, ні. Річ у мені.
Єво, жінки мене не цікавлять.
А якби й цікавили, я б уже був у тобі.
Авжеж.
Тоді нащо ти морочив мені голову?
Я не хотів.
Тобто не так.
Мені з тобою класно.
Ти дуже красива. Дотепна. Розумна.
Так, але якби я... Якби я знала.
Якби ж я... -О ні.
Який жах!
Чому жах? Зовсім ні. Усе ж класно.
Тепер можемо по-справжньому дружити. -Заткнися.
Добре.
Чому ти не розкриєшся?
Це ж Ірландія 2022 року.
Ми стали прогресивніші.
Знаю.
Просто не люблю змішувати особисте й робоче життя.
Довбані босоніжки.
Треба було й мені так робити. І що я собі думала?
Не йди. Лишися, прошу тебе.
Я почуваюся такою ідіоткою.
Ти міг би...
Міг би якось мені натякнути.
Як? Підняти табличку: «Я ґей»?
Ні. Хоч би чортовою... веселкою.
Начепив би чортову стрічку з веселкою.
Медальку.
Іди сюди.
Пам’ятаєш, ти спитала, чи було в мене заборонене кохання?
Було.
І не одне.
Бо воно все було заборонене.
І для моєї сім’ї не було...
Яке там слово?
Дозволеного?
Так, воно.
Міг би й простіше слово підібрати.
Як-от, «допустимого» чи «нормального».
Жаль, що в тебе з сім’єю були такі стосунки.
О ні!
Я їх заморожу.
Зосередься.
Оце постріл!
Що за паніка? -Ніякої паніки. Ми влучили.
Дивись, який постріл!
Я прицілилася й заморозила кульки.
Тепер я проникну в його череп.
Треба придумати, як підмінити кулі.
А як ти знаєш, які в них там кулі?
Я їм дзвонила. Прикинулася фанаткою пейнтболу.
У них грають 68-ками і в масках, а не в шоломах.
Тому дірка в його голові буде незахищена.
Ще є що продумати, але...
Так, але кулі вже проходять наскрізь. Це вже щось.
Отче, проникнення було.
Треба буде вцілити точно в те місце. -Боже. Я зможу!
Бо, коли я чогось так сильно хочу, то не промахуюся.
Спитайте в Нори. -Ти розказала Норі?
Авжеж, ні.
Під час гри я знайду спокійне, тихе місце,
підміню кулі на заморожені...
і застрелю мудака.
Слухайте уважно.
Ось як ми зробимо.
Зазвичай грають дві команди одна проти одної.
Хай Донел буде в команді Джея-Пі. Він буде в захваті. Хлопці проти дівчат.
У першій команді будуть Джей-Пі, Донел, Урсула і Ґрейс.
А в другій – я, Єва й Бека.
Урсуло, ти триматимеш Донела і Ґрейс подалі від мене та Єви.
Єво, а ми з тобою полюватимемо на Джея-Пі.
Хай відчує себе справжньою мішенню.
А мені що робити? -Не заважати.
Стань туди. -Починаймо.
Чого чекаємо? Починаймо!
Усім доброго ранку. Я Сиріл, або ж білка Сиріл.
Бо знаю й люблю кожен сантиметр цього лісу,
тож поважайте його.
А ще я люблю горішки.
Правило номер один: маску не знімати.
Знімете – підете на штрафну лаву.
Це всім ясно?
Так. -Добре.
Славно.
Особливе прохання від іменинника, який сам собі організував сюрприз.
Замість грати двома командами, як це завжди було,
сьогодні ми гратимемо в гру під назвою «Завали кролика».
Завали кого?
В одного з гравців у нагрудній кишені буде кроляча лапка.
У тебе, матусю.
Буде супер. Ох і забава буде. Ти тільки біжи.
Ти сильна й швидка. Ти зможеш.
Кролику!
Ти маєш перейти з одного боку смуги на другий
так, щоб у тебе не поцілили.
Ясно? Все зрозуміло? -Добре.
Усі готові?
Так.
Тоді за мною.
І що тепер?
Імпровізуємо.
Біжімо, Урсуло! Сюди. -Сюди, Беко.
Ми з тобою – за Джеєм-Пі.
Зараз, Бібі. Поки він до нас спиною.
Стріляй!
От чорт.
Бляха.
Що далі? Бібі.
За мною.
Біжу.
Я тебе знайшов, матусю.
Глянь, що робить. Паскуда.
Тікай. Ховатися не можна.
Мудак.
Перестань. Назад!
Відійди, Беко.
Чорт.
Веди його туди. Туди.
Зрозуміла.
Привіт! -Хлопці.
П’ять хвилин, і ми вас проведемо.
Чисто, стріляй!
Стріляй, Бібі.
П’ять хвилин.
Стріляй!
Викличте швидку!
Не рухайся. Лежи спокійно. Отак. Лежи на спині.
Заспокойся. -Тримай руку біля себе.
Я Донел, фельдшер. А це Урсула, медсестра.
Ми про тебе подбаємо. Добре? Не торкайся ока. І все.
Отак. Дихай. -Глибоко вдихни, Сиріле.
Усе буде добре. -Бібі.
Бібі.
Швидку хтось викликав?
Що тут таке?
Що сталося? -Не кричи, матусю.
Дихай.
Якого хріна?
Отак. Дихай. Молодець.
Молодець, Сиріл.
Будь зі мною. Ти мене чуєш?
Ні.
Ні, ні, ні.
ЗА СЕРІАЛОМ «КЛАН»
МАЛІН-САРИ ҐОЗІН
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова