Боже.
Ми ж збиралися до вдови.
Поїдемо.
Але спершу хочу поговорити з її сестрами.
От чорт.
Зараза.
Чорт.
Вони мають повне право з нами не говорити.
Знаєш це? Ми ж не з поліції.
Авжеж. Як на мене, їм не варто з нами говорити.
Що? Тоді нащо ми приїхали?
Якщо вони не говоритимуть, ми від них відчепимось,
визнаємо поразку й заплатимо.
Та якщо вони запросять нас зайти, значить, їм є що приховувати.
І тоді ми розколемо кожну з сестер, поки не дізнаємося правду.
Вибачте, що турбуємо. Томас Клаффін з «Клаффін і сини».
Так, я вас пам’ятаю.
Заходьте.
ЗАРАДИ СЕСТРИ
Можна, я запишу нашу розмову?
Навіщо?
Здебільшого для…
Я не проти. Записуйте.
Робіть, що треба.
Чудово.
Міс Ґарві, скажіть, де ви були
у ніч справи під номером 1757318.
У ніч смерті містера Вільямса.
Скажіть, а як те, де була я, пов’язано з нашою заявою?
Коли йдеться про виплату такої суми, це стандартна…
Ясно. Я була з Ґрейс.
Ми всі були.
-Ви всі? -Так.
Ми дуже близькі.
І збираємося тут так часто, як можемо.
Це гарно.
Дружна сім’я.
А я от свого брата ні разу не бачив до його п’яти років.
-Давай по суті. -Він ваш брат?
-А я думала, що ваш син. -Ні.
Який же він мені син?
-Ну, ви ж з «Клаффін і сини». -Ні, то наш батько.
Так. І мені 35 років.
Ми зведені брати.
Он як? Нічого собі.
Ви з застрахованим – містером Вільямсом – були колеги?
Так.
Ви були близькі?
Ми були не дуже близькі. Ні. Ми не ладнали.
Тобто?
Тобто ми не обираємо зятів.
Так.
На вашу думку, він був її недостойний чи…
Вибачте. Це друг.
Друг.
Це Метт. Залишіть повідомлення.
Дуже спокусливо.
Лишає простір для фантазії.
Дівчата люблять загадковість.
Метт, у мене вільний вечір,
і я хотіла спитати, чи не хотів би ти зі мною повечеряти.
До речі, це Бека. З пабу. Через мене ти впав з мотоцикла.
Я ще пропонувала тобі масаж.
От чорт.
Не еротичний. А…
Алло. От зараза.
Нехай.
Коли набуло чинності СВСКНВ…
-Це страхування внаслідок… -Я зрозуміла.
…не було нічого незвичного?
Загиблий не поводився якось дивно?
-Джон Пол? -Так.
То так і кажіть.
На роботі не було такого, що перейшло в особисте життя?
Може, сварка?
Того вечора не було нічого дивного?
Дещо дивне таки було.
Так, тепер пригадую.
Була дуже погана погода.
На головне шосе впало дерево.
І…
-Продовжуйте. -Ну…
Ми замовили страви в китайському ресторані,
а через 20 хвилин постукали в двері.
І?
І кур’єр привіз мексиканську їжу.
З китайського ресторану.
Багато мексиканської їжі.
Хіба це не дивно?
Як на мене, дивно.
Обережно за кермом.
-Тепер ясно, чому вона самотня. -Нічого путнього не дізналися.
Чимало путнього.
Уїдливі ремарки. Ухиляння від теми.
-Чомусь не хотіла відповідати. -Вона не хотіла відповідати тобі.
Не знаю. Я ж був такий чарівний.
Ранувато для багаття.
Так. Певно, хрещена мати банди немолодих сестер-убивць
знищує докази.
-Для тебе це все жарт? -Ні.
Але нема жодних доказів убивства. Треба шукати сліди афери.
Убивство – це і є афера, якщо життя було застраховане.
-Повір. Я вже таке бачив. -Коли?
Сідай у машину.
-І що далі? -Я про це думав.
Треба ексгумувати тіло.
Ексгумувати…
Тобто нам з тобою?
Ні. Коронеру.
Розтин же не робили.
Хтозна, що ми виявимо.
Відбитки пальців. Сліди від голок. А може, й наркотики у крові.
Ти геть здурів.
Краще так, ніж я втрачу бізнес.
А я його втрачу, якщо не доведемо,
-що його вбили. Дякую. -Убили.
-Ти куди? -Чекай тут.
Що таке, Том?
Що ти робиш?
Докази, Метью.
Якого хера?
Па-па, тату! Побачимося після школи!
Ґрейс!
Я на роботу! Вже чверть на…
П’ять секунд!
-Дві секунди! -Добре.
Ти чудо.
Я після спортзалу піду в сауну, тож повечеряймо о 20:00.
У мене литки болять, треба попарити.
Чудова думка. Готуйся до ходи.
Це не хода, а елітна ходьба по бездоріжжю на 15 км.
До речі, ніхто з твоїх сестер не підтримав мене фінансово.
Вони просто зайняті.
Розноси їх для мене. Походи в них по будинку.
І, як будеш у місті, сходи в салон.
Побалуй себе, освіжись.
По-твоєму, це необхідно?
Хіба я сказав «необхідно»?
Я сказав: «Побалуй себе».
Ґрейс, не змушуй мене зважувати кожне слово.
Що?
Я щойно дізнався про тебе стільки нового.
Ого! Ти геть не така, як здавалася.
-Невже? -Так.
А якою я тобі здавалася?
Не знаю. Більш класичною, як Селін Діон чи Шер.
Іди ти.
Як Селін Діон?
Архітектура – це святе?
О, ні. Я хрещуся, бо не хочу, щоб це збудували.
А мені подобається.
А що? Ти не любиш змін?
Що? Тобі подобається?
Я люблю зміни.
Зазвичай наші проєкти мені до вподоби, але це…
Подивися. Це ж вуличний злочин.
Ще й збанкрутить нас.
Я тут чув, що ти мітиш у фіндиректори.
Можливо.
З ким треба переспати, щоб отримати таку можливість?
-Зі мною. -Що?
Що ти мав на увазі? Що?
-Я просто… -Я пожартувала.
Труднощі перекладу. Я…
З Джеральдом! Треба переспати з Джеральдом.
-Я задоволений. -Чого він тут?
Він так рано не приходить.
Це точно. Може, нарешті позивається сам проти себе?
Доброго ранку.
Ґабріель, ми ще толком і не говорили.
Як тобі на новому місці? Порядок?
Так, нормально, дякую.
Ми вже перетиналися й розмовляли.
Так, аякже.
Якщо я можу облегшити тобі роботу на новій посаді,
то звертайся.
-Господи. -Єво,
я висунув свою кандидатуру на посаду фіндиректора.
Джеральд дуже зрадів.
Надіюся, ти не проти дружньої конкуренції
з тим, хто знає твої брудні таємниці.
Жартую.
Що?
Мені треба додому. Треба бути там до повернення Донела й дітей.
Що ти робиш?
Не рухайся.
Що ти робиш? Мені пора.
-Ти що, по мені пишеш? -Лежи, не смикайся.
Так лоскотно. Добре.
ЦЯ ПІСЯ – МОЯ
Нащо робити таку дурість?
Не знаю.
Може, коли я з тобою, то роблю дурниці.
-Я наче десять кілометрів пробігла. -А я ще стільки ж пробіг би.
Завтра побачимося?
Надіюся. Якщо я повернуся до…
Чорт. Це мій зять. Він мудак.
Привіт, Джей-Пі.
-А ти далеченько від дому. -Так.
Познайомиш нас?
Аякже. Це Бен.
Мій учитель фотографії.
У нас якраз був урок.
Усім потрібна якась віддушина, розрада в житті.
І що, в неї вже є прогрес?
Так. Вона молодець.
Дуже талановита.
Не сумніваюся.
Що ж, повертайтеся до свого заняття.
От і приїхали додому.
Дякую, що звозили на шопінг.
Зайдете?
-Ні. У мене багато роботи. -Ну добре. Бувайте.
-Привіт! -Привіт.
Заходь!
Ну будь ласка.
От чорт. Добре.
Добре.
Не знаю, чи так нормально.
Давай! Присід.
-Ну й ну! -Ого.
І отак.
А ти кльово танцюєш.
І класно рухаєшся.
Ще один пакет ласощів?
Так. Для цього тітки й існують.
Не всі. Пам’ятаєш тітку Орлу?
Погано таке питати? Вона померла?
Так, Єво. Вона померла.
Зразу й не згадаєш, бо вона так довго хворіла.
А потім їй стало краще.
А потім вона зникла.
До речі, через тиждень у Дубліні виступає Ліззо.
Презент на день народження Бланед?
-Через мій труп. -Так.
-Гей. -Гей.
Єво, з якої нагоди візит?
Я підвезла Бланед.
А знаєте, мені вже треба їхати.
Як там у школі, доню?
Виправила оцінку за тест з фотосинтезу?
Отримала 96.
Розумниця.
Молодець!
-Це все гени. -Залишайся на вечерю.
О, ні. У мене повно роботи над…
Як там кажуть? Ідеальні гості сидять удома.
Матусю, треба її замочити.
Інакше залишиться пляма.
Я вже десять років не виношу сміття.
-А я щось сказала? Я мовчу. -Ні, але оце…
-Бувай. -Бувайте.
Побачимося, мала.
Іди сюди. А чому ти перестала танцювати, коли зайшов тато?
Він не любить, коли я так танцюю.
Що?
Каже, що так я ніби лізу на рожен.
Мудак стає ще більшим мудаком.
Сьогодні він подався на підвищення. На моє підвищення.
Він це робить мені на зло, але…
Я згадувала ту нашу розмову.
Яку розмову?
На Різдво. На мисі.
Бібі, я тоді була п’яна. Нагадай, про що ми говорили.
Про те, щоб подбати про Ґрейс.
-А, так. -І вбити Джона Пола.
Що?
Я тільки про це й думаю.
Постійно.
Що ти таке говориш, Бібі?
-Ми жартували! -А я – ні.
А я жартувала!
Єво, ти сама сказала: він висмоктує з неї життя.
-Повільно її вбиває. -Я голодна. Їсти хочеш?
Єво, не можна сидіти осторонь, поки він тягне її на дно.
Бог свідок, вона сама не впорається.
Не знаю, що в мене лишилося. Мабуть, щось замовлю.
Уяви, що ми його позбулися.
Що мудака більше нема в її житті. В нашому житті.
Я міркувала, як це зробити, щоб не попастися,
-і це складніше, ніж здається. -Складніше? Що?
-А тоді побачила оце. -Я його не вбиватиму, психопатко!
Господи, Бібі!
ВИТІК ГАЗУ СПРИЧИНИВ ПОЖЕЖУ
У цій пожежі загинуло троє людей, але то був нещасний випадок.
Слідство встановило, що причиною став витік газу.
Іскра від пральної машини.
Глянь, Єво.
Я пам’ятаю, що він зробив.
-Якщо хтось і має його ненавидіти… -Це не помста.
-Ти сама в це не віриш. -Не помста.
Ми не можемо вбити свого зятя.
Бібі! Чи бажаю я йому смерті? Так.
Він шмат лайна.
Але так не… У житті, в суспільстві так не робиться.
Не можна отак узяти й підірвати людину.
Це ж варварство.
А ми з тобою не…
Не варвари?
Не вбивці.
Ми не вбивці.
Можна вбити його у Віклові.
Він скоро поїде туди на свою дурну ходьбу.
-Я бачила в Ґрейс у календарі. -І що?
Він житиме в їхньому будиночку.
На конфірмації Бланед ми востаннє вдамо щасливу рідню,
а через тиждень підірвемо нахрін ту хату.
Ти говориш про вбивство людини.
Не будь-якої.
А конкретної.
Чудовиська.
Назви хоч одну причину його не вбивати.
Він батько Бланед.
Хотів розказати.
Майкл питав дозволу зареєструватися в TikTok.
Еге ж. Це означає, що він уже зареєструвався. Ох ця Моллі.
Так. А потім змусить нас танцювати для своїх відео.
Це твої знімки?
-Так. Для уроків. -А ти молодець.
Сфотографуй мене з дітьми
в однакових светрах на величезній колоді.
Дай мені хвилинку.
Чорт!
Мені треба попісяти.
Відколи ми для цього замикаємо двері?
От зараза.
Такий чудовий день для конфірмації.
Показати тобі брошку?
Так, будь ласка.
Красива, скажи?
Символ проти абортів.
Хочу подарувати їй брошку сьогодні. Нормально ж?
Поговорю з нею як батько з дочкою.
Авжеж.
Вона так швидко дорослішає.
Поки можна, треба встигнути порадіти таким митям
і поговорити з нею про майбутнє.
Тепер її гріхи рахуються.
Вона захоче запам’ятати цей день.
Я його позбудуся.
Я ненадовго.
Це грошовий презент для Бланед на конфірмацію.
-Це так щедро. -Дрібниці.
Моя ставка виграла.
До речі, ти чарівна, Ґрейс.
Таки чарівна.
Вона як хороше вино: з роками тільки кращає.
Даруєш останні гроші, Роджере?
Ні. Я саме казав Ґрейс,
що виграв на кінних перегонах.
-Вона чекає на конфірмацію? -Так, дуже.
Заходь потім на сандвіч чи на чай.
-Та ні. Це ж сімейна подія. -Так і є.
На все добре, Роджере.
-Ти не спускаєш катер? -Не спускаю.
-Ні. Бувай. -Бувайте.
Боже.
На, потримай.
І що він собі думає?
Це геть недоречно.
-Тату, стукати треба. -А що? Що ти там ховаєш?
Що це?
У мене для тебе подаруночок.
Справді?
Для твого свята.
Усе так швидко.
Тепер ти сама відповідальна за дотримання канонів віри.
А не мама чи…
Що таке?
Побачимося внизу.
Нащо ти купуєш дитині дамську білизну?
Я нічого не купувала.
У неї там висить ліфчик.
Я нічого про це не зна… Що? Ліфчик?
Хочеш, щоб виросла раніше, ніж треба?
Я нічого про це не знаю. Хотіла б знати.
Мабуть, сама купила.
Відколи це 12-річні діти ходять у магазин дамської білизни?
Джон Пол, ліфчик – це не дамська білизна.
Їй уже 12 років. Це нормально.
Якщо ти Моллі й замість цицьок у тебе жир.
Боже мій! Його купила тьотя Єва. Я її попросила,
бо знала, що у вас не допросишся.
Емма Джейн Кетрін.
Прийми цей дарунок Святого Духа.
Амінь.
-Миру тобі. -І вашому духу.
Бланед Марія Бернард.
Прийми цей дарунок Святого Духа.
-Амінь. -Миру тобі.
І вашому духу.
Вона красуня.
Доню.
Чарівно.
На що він витріщився?
-Не знаю. -Мудак.
Усміхнися. Отак, Бланед.
Усі сюди. Давайте, дітки. Моллі, діти – всі.
Сюди. Щільніше.
Ближче одне до одного. Скажіть «сир».
-Сир. -Молодці.
Отак.
Клас.
От, подивіться.
-Ти сказав «сир»? -Сказав.
Красиво, Урсуло.
Так.
-Рубен. -Хоч у рамку бери.
Твої додаткові уроки вже окупаються, еге ж?
-Майкле, віддай гроші. -Які додаткові уроки?
Тату, Майкл забрав гроші!
Іду, Майкле!
-Не брав. -Узяв!
Віддай гроші, Майкле. Іди сюди.
Бідолашна Бланед носить брошку проти абортів. Бачили?
І як ти з ним працюєш?
Я б зразу пішла у відділ кадрів
і розказала б, який він расист, гомофоб, садист і ханжа.
Позбудься його.
Є один спосіб.
Мені теж візьми, Норо.
-Будь ласка. -Це тобі.
І це від мене. Ясно?
А не від них. Не від усіх тіток.
Тільки від мене.
Я дуже тобою пишаюся.
П’ятдесят євро. Дуже щедро.
Купить собі мереживні панчохи на додачу до дамської білизни.
-Ти про що? -Джон Пол.
-Ти знаєш, про що. -Боже.
Про ліфчик?
Тобі не досить, що про молодшу сестру
містом ходять чутки,
хочеш, щоб ходили і про дванадцятирічну небогу?
Ґрейс, угамуй свого чоловіка.
Єво, не розумію, чому ти не спитала мене.
Тому що Бланед попросила мене…
Я сама хотіла купити їй ліфчик.
-У мене з мамою такого не було. -Ґрейс…
Тепер ти це забрала в мене.
Вона боялася, що ти у Джона Пола
проситимеш дозволу…
У неї там нічого нема.
Два прищики.
Тату.
Бланед. Ну що ти накоїв?
Не смій винити мене.
Вона пішла не до тебе, бо не поважає тебе.
А не поважає, бо ти слабка.
Якщо так кортить розбестити дитину, то заведи власну.
Забув. Ти ж не можеш.
І що ти зробиш? Удариш мене? Серйозно?
Фригідна сука.
Чорт.
То ти в ділі? Ми робимо хорошу справу.
Заради Ґрейс. І Бланед.
Ти в порядку?
З боку Ґрейс було нечесно
казати, що ти забрала в неї той мамський момент.
У неї його не було, бо довго не росли цицьки.
У мене в 12 років уже був третій розмір, і мами вже не було.
Але ти гідно її замінила.
Це повинно мене втішити?
Так.
Ґрейс не казала, коли приїде Джей-Пі?
Ні, але ходьба в суботу, то він, може, приїде в п’ятницю.
А до неділі вже не доживе.
Думаю, щоб звідси вибігти, нам вистачить 50 секунд.
Значить, запальник має бути за три метри.
Правильно.
Треба, щоб вікна були зачинені,
або при вітрі буде вектор.
-Що ще за вектор? -До каміна…
Не впевнена, що шворка
досить довга. Ще й закручується.
Дев’ять метрів.
Запиши: дев’ять метрів.
Єво.
-А, так. Вибач. -Дев’ять метрів.
Пам’ятаю, як ми з Кіараном розпалювали камін.
Коли ви всі вже спали.
То було давно.
-Так. Десять років тому. -Саме так.
Камін дуже далеко. Знайдімо інший запальник.
Ти що робиш?
-Це ти що робиш? -Що? Ти ж кинула?
Так, кинула.
Я казала: приїзд сюди шкодить моєму здоров’ю.
Ніщо не буває просто так.
Так сказав якийсь розумник.
Давай без…
Знайдімо інший запальник, Єво.
Інакше все буде марно.
Дивись.
Я й не помітила.
Роззуй очі.
Око.
Ходімо.
Тримай. Міцно.
-Тримаєш? -Так.
Так. Годиться.
-І найголовніше. -Що?
Що з ним не буде Ґрейс і Бланед.
Це подарунок наперед на день народження й на Різдво.
О, ні. Я не можу.
ЛІЗЗО АРЕНА, ДУБЛІН
Що? Чому? Скажеш Бланед, що їх купила ти.
-Вона тебе розцілує. -Сумніваюся.
Я жалію про ту розмову.
Я теж.
І я зроду не хотіла тебе чогось позбавляти.
Давай не будемо про це. Добре?
Авжеж.
Але заради мене.
Це моє вибачення.
-Джон Пол не дозволить. -Йому не обов’язково знати.
Він сказав, що буде у Віклові. Тому схо…
Сходи з дочкою на концерт.
Вона зі мною не розмовляє, Єво.
Я вже…
Я не знаю, як дати їй те, що во…
що вона хоче і…
і що їй потрібно.
-Джон Пол має рацію. Я погана мати. -Ґрейс.
Ні, все буде добре. Чесно.
Мені просто треба набратися сил і перечекати.
Усе налагодиться. От побачиш.
Причину смерті містера Вільямса встановив я.
Якщо чесно, мене образили ваші сумніви в моїх висновках.
У цій справі образливо те, що не зробили розтин.
-За правилами… -У його крові було 1,6% алкоголю.
Справу закрито.
Містера Вільямса знали як непитущу людину.
Тому, може, варто переглянути його аналіз крові?
-Заради Христа. -Вибачте.
Знову вона?
-Так. Я… -Аякже.
-Постав на беззвучний. -Та ставлю.
-Вимкни його. -Вимкнув.
Не гайте мій час.
Ви ж не слідчі, а страховики.
-Ходімо. -Прошу вас. Ми у відчаї.
Я знав вашого батька. Старого Клаффіна.
Грали з ним у морзі в дартс.
Он як? Тоді зробіть це заради нього.
Що? Я не аж так добре його знав. Ми просто грали в дартс.
На ексгумацію потрібен дозвіл інспектора. Тому йдіть у поліцію.
І необхідний дозвіл удови. А тепер даруйте.
Ой боже.
Кажу тобі,
крім тієї юристки, яку він стопудово трахав,
решта татових знайомих – кінчені поци.
І що тепер, Томасе?
Удова не дасть нам дозволу.
Вона щойно його поховала.
Що тепер? Змінимо тактику.
Якщо пощастить, ви нас бачите востаннє.
-Можна? -О, так.
Ми їздили до вашої сестри Єви.
-Справді? -Приємна жінка.
Ущиплива, але цікава.
Трохи складна. Але тільки коли я починав…
Вона сказала, що не завжди ладнала з вашим чоловіком.
-Вона так сказала? -Так.
У мене є точна цитата.
Або можу увімкнути запис.
-Не треба. -Добре.
-Не знаю, чи знайду. -Вибачте, якщо ви не знали.
Та ні.
Скажімо так: не схоже, що вона за ним тужить.
Ну, знаєте, сім’ї різні бувають.
Вибачте, а на що ви натякаєте?
Я ні на що не натякаю.
А якби й натякав, то треба все ретельно перевірити.
-Поставити питання. -А ви хоч одне поставили?
Зараз поставлю.
Чи могла Єва хотіти заподіяти вашому чоловікові щось лихе?
Ви засмутилися.
Коли померли батьки, Єва все покинула, щоб глядіти нас.
Узяла на себе всю відповідальність.
Вона б мене не скривдила.
Авжеж не скривдила б.
Ну добре, підпишіть кілька документів, і ми поїдемо.
Ми просто все ретельно перевіряємо.
І в нас хороші новини.
-Ваша сестра підтвердила ваше алібі. -Алібі?
Я сказав «алібі»? Ваше місцезнаходження.
Вибачте, тут ініціали.
Шкода, що його не підтвердив хтось неупереджений.
І отут.
Я заради брата стільки разів брехав.
І отут, унизу.
І все.
Місіс Вільямс, ще раз висловлюємо наші співчуття.
-Що це було, Том? -Гей!
-Дивись, що ти наробив. -Ти не такий.
На тебе не схоже. Ти обманом змусив її підписати…
Перестань. Я ж не махлював.
Навіть тато знав межу.
Та невже? Брехня теж вважається обманом.
Ти про що?
Забудь.
Просто довірся мені. Я знаю, що роблю.
Зробимо розтин. Якщо нічого не знайдемо, виплатимо гроші.
Але я ручаюся життям своєї ненародженої дитини, що її сестри якось причетні.
Ну, не знаю.
-Я хоч раз помилявся? -Так.
Коли сказав, що всі мені підспівають
-під «Стриптизерку Патрицію». -Та ну.
І що я не вдавлюся, якщо запхну в рота 20 цукерок.
Я пригощу тебе випивкою.
Дивіться, хто об’явився.
І де ти пропадав?
Добре.
Давай через 15 хвилин.
Я довго не міг її забути,
особливо після болісного розставання з тобою.
Я її ще не розлюбив.
І тебе теж.
Я розповідав, що вона проколола мені ліве яєчко?
-Боже. -Так.
Та вона психопатка.
Чому вона це зробила?
Я розказав їй про тебе.
А нормально, що ми отак сидимо теревенимо?
А чом би й не відчинити горище
і не випустити кажанів?
-Так. -Так?
Візьму нам ще пива.
А ти пошукай нам десь позаду столик.
-Добре. -Щось курити захотілося.
Так.
Можна ще два пива?
І коктейльних паличок, щоб виколоти собі очі.
Ну й херня.
У мого знайомого брат працює в поліції.
Якщо він зведе мене з інспектором…
Тільки не зганьбися цього разу. Це все, що я прошу.
Хоча б спробуй.
Я на хвилинку.
Привіт. Як життя?
Вибачте. Мені нарешті передзвонив той, хто не хоче,
щоб я почувалася шматком лайна.
Це ти, Метт?
А, ні, ти ж ось де.
-Вибач. Я працював… -Цілий день?
Хто стільки слухає бас-гітару?
Ні, я був на денній роботі. Я збирався подзвонити. Просто…
Ну, тепер можеш не дзвонити.
Надіюся, тобі перепаде.
-О, ні. Це мій брат. -Аякже.
У нас різні мами.
Це від отого хлопця.
Віддячте йому потім як слід.
Алло.
Як ти? Це Метт.
Це не так і важко, скажи?
Ти щось казала про вечерю.
Я пам’ятаю, що казала я, а от що скажеш ти?
Скажу: «Давай якось сходимо в китайський ресторан».
У нас тут лише один китайський ресторанчик,
і мені туди вхід заборонений.
А чому тебе не пускають у китайський ресторан?
Порвала з власником.
Ясно.
Я люблю китайські страви,
тож якщо ви знову зійдетеся, це було б мені зручно.
То які плани на вечір?
Розмовляти з тобою.
А ти рано.
Що вдієш. Рання пташка.
Заїдемо по сандвічі?
-Господи. -Може, ти поведеш?
Це нерви. І все.
Давай ще раз.
Помогти?
-Ні, я сам. Перестаньте вже… -Ну нехай.
Давай швидше, Джон Пол.
Почекайте мене.
Боже!
Якщо коробка порожня, Ґрейс, то викинь її.
Сто разів уже казав.
Заради бога.
Що за…
Це щось неймовірне. Як ти…
Мамо.
Мамо!
А й правда. Краще мені не співати. Ходімо.
ДЖЕЙ-ПІ ПРОПУЩЕНИЙ ДЗВІНОК
ДЖЕЙ-ПІ
Не відповідай, мамо. От-от почнеться. Благаю.
Привіт, коханий. Усе добре?
Матусю, мої ступні в мозолях,
а шкіра злізла, коли я знімав шкарпетки.
Я весь дім перерив, шукаючи пластир.
Де це ти?
Ми на… Слухай…
Це нічого такого.
Мені тут прийшла шалена думка.
Де ти?
Ми з Бланед узяли квитки на концерт Ліззо в Дубліні.
Ти що, жартуєш?
Ні. Їх подарувала Єва.
Поговоримо про це, як повернуся.
Добрий вечір, Дублін!
Бланед? Бланед!
Довбані сестри Ґарві.
Я голодна. А ти?
Ні.
Вимкнув світло годину тому.
Мабуть, уже заснув.
Пора.
Підеш зі мною чи так і сидітимеш?
Другий варіант.
А який був другий? Я заплуталася.
Я не можу, Бібі. Не можу.
-Єво, ти ж сказала, що зможеш. -А як мені знати, чи я зможу?
Глянь на нас! Чого ми сюди припхалися?
Ти знаєш чого.
Нехай. Зроблю все сама.
Ти серйозно сплавиш усе на мене?
Я взагалі не хочу, щоб ти це робила.
Фригідна сука.
Ну давай.
-Господи! -Чорт!
Чого так довго?
А ти там знудилася чи що?
Я за тебе переживала.
Сірники не запалюються. Дай свою запальничку.
-Що? -Сигарети.
-Я їх викинула. -Навіщо?
Заспокойся ти.
Стій.
Ні, стривай.
Це маю закінчити я.
Тікаймо! Бігом!
Бляха, твій телефон. Вимкни!
Чого він мені дзвонить?
-Що за херня? -Що?
О боже. Він отам!
-Ну чому? -Він отам! Чорт!
Ні!
ЗА БЕЛЬГІЙСЬКИМ СЕРІАЛОМ «КЛАН» МАЛІН-САРИ ҐОЗІН
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова