Dieve.
Galvojau, susitiksime su našle.
Susitiksime.
Bet pirmiausia persimesime keliais žodeliais su jos seserimis.
O, šūdas.
Šūdas.
Šūdas. Velnias.
Žinai, jos turi teisę su mumis nekalbėti.
Žinai tą, tiesa? Mes - ne policija.
Žinoma. Manau, jos neturėtų su mumis kalbėti.
Ką? Na, tuomet kodėl mes čia?
Jei jos neatsakys į mūsų klausimus, paliksime jas ramybėje,
pripažinsime pralaimėjimą, išmokėsime pinigus.
Bet jei jos pakvies mus į vidų, žinosime, kad jos kažką slepia.
O tada čirškinsime jas po vieną tol, kol sužinosime tiesą.
Atleiskite, kad trukdome. Tomas Klafinas, „Klafinas ir sūnūs“.
Taip, prisimenu jus.
Užeikit.
Ar neprieštaraujate, jei mūsų pokalbį įrašysiu?
O kam?
Labiausiai tam, kad jį turėčiau…
Viskas gerai. Prašom.
Darykit, ką reikia.
Puiku.
Panele Garve, gal galėtumėte pasakyti, kur buvote
tą vakarą, dėl kurio pateikta paraiška nr. 1757318?
Tą vakarą, kai žuvo ponas Viljamsas.
Gal pasakytumėte man kaip mano buvimo vieta susijusi su paraiška?
Kai išmoka yra didelė, įprasta…
Taip, viskas gerai. Buvau su Greise.
Visos buvome.
- Visos? - Taip.
Taip, mes labai artimos.
Stengiamės kuo dažniau susitikti.
Kaip miela.
Tvirta kaip kumštis šeima.
Aš savo brolio nė nemačiau, kol jam nesuėjo kokie penkeri.
- Nenukrypkime. - Jis - jūsų brolis?
- Galvojau, kad sūnus. - Ne.
Kaip jis galėtų būti mano sūnus?
- Na, vadinatės „Klafinas ir sūnūs“. - Ne, tai - mūsų tėvas.
Taip. Man taip pat 35-eri.
Mes - netikri broliai.
Tikrai? Ką jūs sakot.
Jūs ir apdraustasis, ponas Viljamsas, buvote bendradarbiai?
Taip.
Ar buvote artimi?
Labai artimi nebuvome. Ne. Nelabai sutarėme.
Ką turite galvoje?
Svainio nepasirinksi.
Taip.
Jūs manėte, kad jis jos nevertas ar…
Atleiskite. Draugė.
Draugė.
Sveiki, čia Metas. Palikite žinutę.
Kaip seksualu.
Turėtum palikti nors truputį vaizduotei.
Merginoms patinka paslaptys.
Taigi, Metai, turiu laisvą vakarą
ir pamaniau, gal norėtum drauge pavakarieniauti.
Čia Beka, beje. Iš baro. Ir avarijos.
Pažadėjau padaryti tau masažą.
O, šūdas.
Ne erotinį. O…
Alio. O, šūdas.
Gerai.
Tą vakarą, kai įsigaliojo polisas…
- Kalbame apie mirties… - Taip, suprantu. Taip.
…ar neprisimenate kokio neįprasto dalyko?
Galbūt žuvusysis keistai elgėsi?
- Kalbate apie Džoną Polą? - Taip.
Taip ir sakykite.
Nutikimas darbe, kuris galėjo paveikti asmeninį gyvenimą?
Koks nors ginčas?
Kažkas keisto tą vakarą?
Buvo keista.
Tiesą sakant, taip, kad jau paklausėte.
Oras buvo tikrai labai prastas.
Pamenu, kad ant pagrindinio kelio užvirto medis.
Ir…
- Ir tęskite. - Na…
Mes užsisakėme maistą iš kinų restorano,
bet po 20 minučių pasigirdo baladojimas į duris.
Ir?
Ir jis padavė maišelį su meksikietišku maistu.
Iš kinų restorano.
Daug meksikietiško maisto.
Keista, ar ne?
Pagalvojau, jog keista.
Saugiai vairuokit.
- Dabar supranti, kodėl ji viena. - Nedaug ką sužinojome, tiesa?
Labai daug.
Įžūlios pastabos. Temos nukreipimas.
- Kai ko ji nenorėjo sakyti. - Tau. Nenorėjo sakyti tau.
Nežinau. Rodos, buvau toks žavingas.
Deginti dar kiek ankstoka.
Taip. Neabejotinai ta vidutinio amžiaus seserų gaujos krikštamotė
degina įkalčius.
- Tau vis dar atrodo juokinga, ką? - Ne.
Bet nėra jokių nusikaltimo įrodymų. Turime ieškoti sukčiavimo.
Žmogžudystė ir yra sukčiavimas, kai gyvybė apdrausta.
- Patikėk. Esu matęs. - Kada?
Lipk į automobilį.
- Taigi, kas dabar? - Taip. Galvojau apie tai.
Mums reikia ekshumuoti kūną.
Ekshumuoti… Ką…
Sakydamas „mums“, turėjai galvoje mudu?
Ne. Koronerį.
Skrodimas nebuvo padarytas.
Kas žino, ką rasime.
Pirštų atspaudų. Adatos žymių. Gal narkotinių medžiagų pėdsakų kūne.
Tu visai išėjai iš proto.
Vis geriau nei prarasti verslą,
o taip nutiks, jei neįrodysime,
- kad tas žmogus buvo nužudytas. Ačiū. - Nužudytas.
- Ką darai? - Palauk.
Kas, Tomai?
Ką darai?
Įkalčiai, Metju.
Kurių galų?
Viso, tėti! Pasimatysim po pamokų!
Greise!
Turiu važiuoti į darbą! Jau be penkiolikos!
Penkios sekundės!
- Dvi sekundės! - Gerai.
Miela.
Po sporto klubo užsuksiu į sauną, tad valgykime 20.00 val.
Man labai sutraukė blauzdą, reikia pakaitinti.
Puiki mintis. Ruoškis pasivaikščiojimui.
Tai - ne pasivaikščiojimas. Tai 15 km elitinis žygis laukinėje gamtoje.
Kurio, beje, neparėmė nė viena iš tavo seserų.
Jos turbūt užsiėmusios.
Gal galėtum juos pranešioti? Pavaikščiok po namus.
Ir apsilankyk salone, kol būsi mieste.
Palepink save, atsišviežink.
Manai, man reikia atsišviežinti?
Sakiau „reikia“?
Rodos, sakiau „pasilepinti“.
Greise, tikrai, neversk manęs drebėti dėl kiekvieno žodžio.
Kas?
Ką tik daug apie tave sužinojau.
Oho! Esi visiškai kitoks žmogus, nei galvojau.
- Tikrai? - Taip.
O kokia, manei, esu?
Nežinau. Galvojau, klausysi klasikos, pavyzdžiui, Selin Dion ar Šer.
Atsiknisk.
Suknista Selin Dion?
Architektūra yra Dievas?
O, ne, jaučiuosi palaiminta, nes labai trokštu, kad to nepastatytų.
Man gražu.
Kodėl? Nepatinka pokyčiai?
Ką? Tau patinka?
Taip, man patinka pokyčiai.
Paprastai man patinka tai, ką mes darome, bet šitas…
Tik pažvelk. Tikras nusikaltimas.
Ir be to, tai nuvarys mus į bankrotą.
Girdėjau, netrukus tapsi finansų direktore.
Galbūt.
Su kuo man permiegoti, kad gaučiau tokią progą?
- Su manimi. - Ką?
Kaip suprasti? Ką?
- Ne, aš tik… - Ne, aš pajuokavau.
Aš… Susipainiojau vertime. Aš…
Su Geraldu! Turėtum permiegoti su Geraldu.
- Na, jaučiuosi pamalonintas. - Ką jis daro?
Paprastai jis neateina taip anksti.
Taip. Gal jis pildo paraišką prieš save.
Labas rytas, komanda.
Gabrieliau, neturėjome progos dorai pasikalbėti.
Kaip įsikūrei? Viskas gerai?
Taip, nuostabu, ačiū.
Bet mes matėmės ir kalbėjomės keletą kartų.
Be abejo… Taip, žinoma.
Bet jei tik galėčiau padėti kuo lengviau įsilieti,
tik pasakyk.
- Jėzau. - Yva?
Aš ką tik padaviau prašymą paskirti mane finansų direktoriumi.
Geraldas, žinoma, apsidžiaugė.
Tad tikiuosi, neprieštarauji, kad žmogus, kuris žino
tavo tamsias paslaptis, sudalyvaus draugiškose varžytynėse.
Juokauju.
Ką?
Turiu grįžti namo. Kol dar negrįžo Donalas ir vaikai.
Ką darai?
Palauk.
Ką darai… Sakiau, kad turiu eiti.
- Palauk, tu ant manęs rašai? - Nejudėk.
Labai kutena. Gerai.
ŠI PUTĖ - MANO
Kodėl taip kvailai elgiesi?
Nežinau.
Gal būdamas su tavimi noriu kvailai elgtis.
- Jaučiuosi lyg nubėgusi 10 km. - Galėčiau dar tiek pat.
Tai ar pasimatysime rytoj?
Taip, tikiuosi. Kai tik grįšiu iš…
O, šūdas. Mano svainis. Visiškas šūdžius.
Sveikas, Džeipi.
- O tu toli nuo namų. - Taip.
Nesupažindinsi mūsų?
Taip, žinoma. Tai… Tai Benas.
Jis mano fotografijos mokytojas.
Ką tik baigėme pamoką.
Visiems reikia turėti hobį, ar ne? Kad paįvairintume gyvenimą.
Ir kaip jai sekasi?
Taip. Puikiai.
Ji turi talentą.
Neabejoju.
Na, tęskite pamoką.
Štai taip. Vėl namuose.
Ačiū, kad nusivežei mane apsipirkti, teta Yva.
Užeisi?
- Ne. Turiu kalną darbų, taigi… - Ką gi. Viso.
- Labas! - Labas!
Užeik!
Prašau.
Po velnių. Gerai.
Gerai.
Nežinau, ar gerai.
Pirmyn! Pritūpk! Pri…
- O Dieve! - Oho.
Tada, oba.
Tau pavyksta. Tikrai.
Gerai varai.
Dar vienas pirkinių krepšys?
Taip. Tam ir reikalingos tetos.
Ne visos tetos tokios. Pameni tetą Orlą?
Baisu net klausti. Ar ji mirusi?
Taip, Yva. Ji mirusi.
Bet sunku prisiminti, nes ji labai ilgai sirgo.
Tada jos sveikata pasitaisė.
O tuomet ji dingo.
Vos nepamiršau. Kitą savaitę Dubline koncertuos Lizzo.
Gal tai galėtų būti gimtadienio dovana Blanedei?
- Tik per mano lavoną. - Taip.
- Labas. - Labas.
Yva, ir kokie vėjai tave atpūtė?
Tik užvežiau Blanedę.
Žinot, ką? Man jau metas.
Kaip sekėsi mokykloje, mieloji?
Ar jau ištaisė darbus apie fotosintezę?
Gavau 96.
Tikra pirmūnė.
Nuostabu!
- Gudruolė, visa į tėvą. - O gal liksi vakarienės?
Ne. Žinai, laukia daug reikalų…
Kaip ten sakoma? Jei nori būt geru svečiu, lik namuose.
Mamyt, šitą reikia užmerkti.
Antraip dėmė įsisenės.
Užtat dešimt metų nenešiau šiukšlių.
- Ar aš ką sakiau? Nieko nesakiau. - Ne, tik…
- Viso. - Viso.
Pasimatysim vėliau, vištuke.
Eikš. Kodėl nustojai šokti, kai grįžo tėvelis?
Jam nepatinka, kai taip šoku.
Ką?
Taip, jis sako, kad pati prašausi.
Šūdžius tampa vis didesniu šūdžium.
Jis šiandien pasiprašė naujų pareigų. Mano pareigų.
Jis nori mane sunervinti, bet…
Galvojau apie mūsų ankstesnį pokalbį.
Kokį pokalbį?
Per Kalėdas. Paplūdimyje.
Taip, buvau įpykusi, Bibi. Turėsi priminti, ką prišnekėjau.
Apie tai, kad turime rūpintis Greise.
- Taip, teisingai. - Ir nužudyti Džoną Polą.
Ką?
Negaliu išmesti tos minties.
Vis sukasi mano galvoje.
Ką čia paistai, Bibi?
- Mes pajuokavome! - O aš - ne.
O aš pajuokavau!
Yva, pati sakei. Jis iščiulpia iš jos gyvastį.
- Jis ją lėtai žudo. - Aš noriu užkąsti. Tu nori?
Yva, mes negalime sėdėti ir žiūrėti, kaip jis ją lėtai skandina.
Dievas žino, pati ji tikrai neišsigelbės.
Nežinau, ko turiu. Gal verčiau užsisakysiu.
Įsivaizduok, jei jo atsikratytume.
Šūdžius dingtų iš jos gyvenimo. Iš mūsų gyvenimų.
Galvojau, kaip tą padaryti, kad mūsų nepričiuptų,
- ir tai sunkiau nei galvoji. - Sunkiau? Ką?
- Tuomet pamačiau štai ką. - Aš į tai nesivelsiu, beprote tu!
Jėzau, Bibi!
GAISRĄ NAMUOSE SUKĖLĖ DUJŲ NUOTĖKIS
Gaisras. Trys žmonės žuvo, nelaimingas atsitikimas.
Atlikus tyrimą paaiškėjo, kad jį sukėlė dujų nuotėkis.
Ir kibirkštis nuo skalbimo mašinos.
Prašau, Yva.
Klausyk, žinau, ką jis padarė.
- Jei kas ir turi jo nekęsti… - Tai - ne kerštas.
- Manau, kad pati tuo netiki. - Ne kerštas.
Negalime taip imti ir nužudyti savo svainį.
Bibi! Ar norėčiau, kad jis mirtų? Taip.
Jis - šūdo gabalas.
Bet niekas taip nedaro… Visuomenė taip nesielgia.
Aišku? Negali taip imti ir nudobti žmogų.
Tai žiauru.
Ir mudvi nesame…
Žiaurios?
Žudikės.
Mes - ne žudikės.
Galime tą padaryti Viklove.
Jis netrukus ten eis į tą savo sušiktą pinigų rinkimo žygį.
- Mačiau Greisės kalendoriuje. - Ir kas?
Taigi, jis gyvens jų namelyje.
Per Blanedės sutvirtinimo sakramentą paskutinį kartą suvaidinsime
laimingas šeimas, o kitą savaitgalį išsprogdinsime sušiktas duris.
Tu kalbi apie žmogaus nužudymą.
Ne šiaip žmogaus.
To žmogaus.
To monstro.
Pasakyk, kodėl neturėtume to padaryti.
Nes jis yra Blanedės tėvas.
Vos nepamiršau.
Maiklas klausė, ar gali šiandien susikurti „TikTok“ paskyrą.
Taip. Tai reiškia, kad jau turi ją. Suknista Molė.
Taip. Jei tik nevers mūsų šokti šeimos šokį.
Tu nufotografavai?
- Taip. Užsiėmimams. - Dieve, tu talentinga.
Galėtum nufotografuoti mus su vaikais,
vilkinčius vienodais megztiniais, nešančius didžiulį rastą.
Žinai… Minutėlę.
Šūdas!
Tik… Noriu į tualetą.
Nuo kada pradėjome rakinti duris?
Šūdas.
Graži diena sutvirtinimo sakramentui, mamyte.
Nori pamatyti dovaną?
Taip, labai.
Gražu, tiesa?
Kova už gyvybę.
Padovanosiu jai dabar. Ar gerai?
Tėvelio ir dukrelės ryšys.
Žinoma.
Ji taip greitai auga.
Jaučiu, kad turiu vertinti tas akimirkas, kol galiu,
ir kalbėti apie tai, kas laukia ateityje.
Juk nuo šiol jos nuodėmės bus skaičiuojamos.
Tegul nepamiršta to.
Aš jo atsikratysiu.
Ilgai neužlaikysiu.
Truputis pinigėlių Blanedei svarbios dienos proga.
- Tu toks malonus. - Menkniekis.
Pastačiau už teisingą žirgą.
Beje, nuostabiai atrodai, Greise.
Tiesa?
Kaip vynas, su amžiumi tik gerėja.
Ar duodi pinigų, nors tai - ne tavo kišenei, Rodžeri?
Ne. Kaip tik sakiau Greisei,
kad išlošiau žirgų lenktynėse.
- Ar ji laukė šios šventės? - Taip, tikrai.
Po ceremonijos užeik arbatos ar sumuštinio.
- Ne. Ne, tai - šeimos šventė. - Tikrai. Taip.
Iki greito, Rodžeri.
- Veši jachtą? - Nevešiu jachtos.
- Ne, nevešiu. Viso. - Gerai.
Jėzau.
Štai, imk.
Ką jis sau galvoja?
Taip negalima.
- Tėti, pasibelsk. - Kodėl? Ką slepi?
Kas čia?
Turiu tau dovanėlę.
Tikrai?
Svarbios dienos proga.
Tu taip greitai augi.
Nuo šiol tikėjimas bus tavo atsakomybė.
Ne mamos ir…
Kas yra?
Pasimatysime apačioje.
Kodėl, po velnių, perki apatinį trikotažą vaikui?
Nieko aš nepirkau.
Ji turi liemenėlę.
Nieko nežinau apie… Pala, ką? Ji turi liemenėlę?
Nori, kad ji būtų ne pagal metus subrendusi?
Aš nieko nežinau. Gaila.
Turbūt pati nusipirko.
Tikrai, nuo kada dvylikametis vaikas eina į apatinių…
Liemenukas - ne apatinis trikotažas, Džonai Polai.
Jai - dvylika. Normalus amžius.
Jei esi Molė. Ir tavo papai - riebalų kalnas.
Dieve mano! Teta Yva man jį nupirko, nes aš paprašiau.
Nes žinojau, kad jūs kraustysitės iš proto.
Ema Džeine Katerina.
Priimk Šventosios Dvasios dovaną.
Amen.
- Ramybės tau. - Ir jums.
Blanede Marija Bernarda.
Priimk Šventosios Dvasios dovaną.
- Amen. - Ramybės tau.
Ir jums.
Ji labai gražiai atrodo.
Ei, sveikutė.
Kaip gražu.
Į ką jis ten spokso, po galais?
- Nežinau. - Šūdžius.
Šypsokis. Taip, Blanede.
Gerai, visi. Ateikite, vaikai. Mole, vaikai, ateikite.
Nagi. Arčiau. Pasispauskim. Pasispauskim.
Pasispauskim į krūvą. Sakykit „blynai“.
- Blynai. - Puikiai.
Puikiai.
Labai gražu.
Štai taip.
- Sakei „blynai“? - Taip.
Labai gražu, Urše.
Tikrai.
- Rubenai, ateik. - Reikia įsirėminti.
Tos tavo pamokos tikrai atsiperka, ką?
- Maiklai, grąžink man pinigus. - Kokios dar pamokos?
Tėti, Maiklas paėmė mano pinigus!
Ateinu, Maiklai!
- Nepaėmiau. - Paėmei!
Maiklai, ateik. Duok man. Ateik čia.
Vargšė mergaitė įsisegusi rankytes prieš abortą. Matei?
Neįsivaizduoju, kaip gali su juo dirbti.
Jau seniai būčiau nuėjusi į žmogiškųjų išteklių skyrių
ir pasakiusi jiems, kad jis yra rasistas, homofobas, sadistas ir nepakantus šūdžius.
Atsikratyčiau jo.
Vienas iš variantų.
Nora, gali paduoti?
- Prašau. - Čia tau.
Tik nuo manęs. Aišku?
Ne nuo jų. Ne nuo tų tetų.
Tik nuo šitos tetos.
Labai tavimi didžiuojuosi.
Penkiasdešimt eurų. Kaip dosnu.
Galės išleisti prisegamoms kojinėms, kurios tiktų prie apatinio trikotažo.
- Ką čia kalbi? - Džonai Polai.
- Puikiai žinai, apie ką. - Dieve mano.
Čia dėl liemenėlės?
Tau neužtenka, kokią reputaciją mieste
turi tavo jaunesnioji sesuo?
Tau būtinai reikia paruošti ir dvylikametę dukterėčią?
Gal suvaldytum savo vyrą, Greise?
Tik nesuprantu, kodėl manęs neatsiklausei, Yva.
Nes Blanedė kalbėjo su manimi apie tai…
Būčiau norėjusi tą su ja padaryti.
- Nes su savo mama negalėjau to padaryti. - Greise…
Ir dabar tu atėmei tą progą iš manęs.
Ji bijojo, kad tu pasakysi Džonui Polui.
Prašysi jo leidimo…
- Aš nebūčiau… - Nieko ten
pas ją nėra.
Tėti.
Blanede. Pažiūrėk, ką padarei.
Nedrįsk suversti kaltės man.
Ji neateina pas tave, nes tavęs negerbia.
O negerbia todėl, kad esi silpna.
Jei taip nori seksualizuoti vaiką, pasigimdyk savo.
Pamiršau. Negali.
Ir kas dabar bus? Trenksi man? Ką padarysi?
Frigidiška kalė.
Šūdas.
Ar tai reiškia, jog sutinki? Mes juk elgiamės teisingai.
Dėl Greisės. Ir Blanedės.
Viskas gerai?
PASKUTINIAI - BIBI - GREISĖ GREISĖ - GREISĖ
Greisė negražiai pasielgė, kai pasakė,
kad atėmei iš jos tą progą su mama.
Ji neturėjo progos, nes jai labai vėlai išaugo papai.
Aš būdama dvylikos jau nešiojau C dydį, ir mamos šalia nebuvo.
Bet tu puikiai susitvarkei.
Ar dabar turėjau geriau pasijausti?
Taip.
Ar Greisė minėjo, kada Džeipis čia bus?
Ne, bet jo žygis prasidės šeštadienį, tad gal penktadienį?
Svarbu, kad nesulauktų sekmadienio.
Spėju, iš namelio išeiti turime per 50 sekundžių.
Tad degiklis turėtų būti už kokių trijų metrų.
Taip.
Teks tikėtis, kad langai bus uždaryti, o jei pūstels vėjas,
tai pasitarnaus kaip vektorius.
- Kas yra vektorius, po velnių? - Gerai, židinys yra…
Nežinau, ar užteks
juostos. Ta bjaurybė vis susisuka.
Devyni metrai.
Gerai. Užrašyk devynis metrus.
Yva.
- Taip. Atleisk. - Devyni metrai.
Pamenu, su Keren rūkėme ir pūtėme dūmus į tą kaminą.
Kai jūs visos miegodavot.
Tai buvo labai seniai.
- Taip. Prieš dešimt metų. - Būtent.
Židinys per toli. Padėk surasti kitą šaltinį.
Ką darai?
- Tu ką darai? - Kas? Galvojau, metei.
Taip.
Sakiau, kad jei važiuosime čia, man bus blogai.
Viskas nutinka ne šiaip sau.
Kartą pasakė toks visažinis šūdžius.
Nereikia…
Padėk man surasti kitą kibirkšties šaltinį, Yva.
Antraip būsime be reikalo atvažiavusios.
Žiūrėk.
Nepastebėjau.
Atmerk akis.
Vieną akį.
Eime.
Palaikyk. Tvirtai laikyk, gerai?
- Laikai? - Taip.
Aha. Tiks.
- Svarbiausias dalykas. - Kas?
Kad su juo neatvažiuotų Greisė ir Blanedė.
Tai - išankstinė gimtadienio dovana ir Kalėdų dovana.
O, ne. Aš negaliu.
LIZZO DUBLINO ARENA
Ką? kodėl? Pasakysi Blanedei, kad tu sugalvojai.
- Jai tikrai patiks. - Nežinau.
Blogai jaučiuosi dėl to, kas nutiko…
Aš irgi.
Tikrai nenorėjau nieko iš tavęs atimti…
Ar galėtume apie tai nekalbėti? Ar gerai?
Žinoma.
Bet dėl manęs.
Tai būtų mano atsiprašymas.
- Džonas Polas niekad neleistų… - Džonui Polui nebūtina žinoti.
Jis minėjo, kad bus Viklove. Pasi…
Pasidžiauk vakaru su savo dukra.
Niekaip jos neprakalbinu, Yva.
Tarsi aš…
Nežinau, kaip duoti jai tai, ko…
ko ji nori ar…
Ar netgi tai, ko jai reikia.
- Džonas Polas teisus. Man nepavyksta. - Greise.
Ne, viskas bus gerai. Bus gerai.
Tereikia susiimti ir išlaukti.
Reikalai pasitaisys. Pamatysi.
Aš ir nustačiau pono Viljamso mirties priežastį.
Jei atvirai, esu kiek įsižeidęs, kad suabejojote mano išvada.
Manau, įsižeisti reikia todėl, kad nebuvo padarytas skrodimas.
- Iš principo… - Jo kraujyje buvo rasta 1,6 % alkoholio.
Byla baigta.
Ponas Viljamsas garsėjo kaip blaivininkas.
Tad į tą 1,6 % reikėtų atkreipti dėmesį.
- Dėl Dievo meilės. - Atleiskite.
Ir vėl ji?
- Taip. Aš tik… - Taip.
- Kodėl neišjungi garso? - Dabar išjungsiu.
- Išjunk. - išjungiau.
Netrukdykite man dirbti.
Jūs - ne policijos tyrėjai, jūs - iš draudimo bendrovės.
- Nagi. - Prašau, daktare. Mes nevilty.
Pažinojau jūsų tėvą. Lapiną Klafiną.
Žaisdavau su juo smiginį „Duobkasiuose“.
Tikrai? Na, tuomet padarykite tai dėl jo.
Ką? Taip gerai jo nepažinojau. Tik žaisdavau smiginį.
Jums reikia, kad su tuo sutiktų inspektorius. Tad pakalbėkite su policija.
Ir jums prireiks našlės leidimo. O dabar atsiprašysiu.
O Dieve.
Sakau tau,
be tos advokatės, su kuria aiškiai dulkinosi,
tėtis pažinojo tikrų avigalvių.
Tai ką dabar darysim, Tomai?
Supranti, kad ta našlė tikrai nesutiks.
Ji ką tik jį užkasė.
Kas dabar? Pakeisime planą.
Jei pasiseks, daugiau mūsų akyse nebepamatysit.
- Ar galėčiau? - Taip.
Šiek tiek anksčiau susitikome su jūsų seserimi. Yva.
- Tikrai? - Labai miela moteris.
Mėgsta pasišaipyti, bet smagiai.
Gyvenimas sunkus. Bet tik tuomet, jei pasirinksiu…
Ji minėjo, kad nelabai sutarė su jūsų vyru.
- Ji taip sakė? - Taip, sakė.
Būtent taip ir pasakė.
Galiu paleisti įrašą.
- Ne, tikrai, nereikia… - Gerai, taip.
- Nesu tikras, kad greitai surasčiau. - Atleiskite, jei jums tai netikėta.
Ne, tik…
Neatrodo, kad ji liūdėtų dėl netekties. Taip sakykim.
Žinote, kiekvienoje šeimoje yra skirtumų.
Atleiskite, ką norite pasakyti?
Ne, nieko nenoriu pasakyti.
Jei ką ir norėčiau pasiūlyti, tai pažvelgti kitu kampu.
- Iškelti klausimus. - Ar jūs iškėlėte klausimus?
Norėčiau vieną dabar užduoti.
Ar gali būti, kad Yva norėjo pakenkti jūsų vyrui?
Na, atrodote nuliūdusi.
Kai mirė mano tėvai, Yva visko atsisakė ir mus užaugino.
Ji prisiėmė visą atsakomybę.
Ji tikrai manęs neskaudintų.
Žinoma, ne.
Paprašysime pasirašyti keletą dokumentų ir keliausime sau.
Sudėliosime visus taškus ant i.
Ir turime gerų naujienų.
- Jūsų sesuo patvirtino jūsų alibi… - Alibi?
Sakiau „alibi“? Buvimo vietą.
Atleiskite, čia užteks inicialų.
Gaila, kad to nepatvirtino koks nešališkas žmogus.
Na… Dar čia.
Nes esu daugybę kartų pamelavęs dėl savo brolio.
Ir čia apačioje.
Ir viskas.
Dar kartą norime pareikšti užuojautą, ponia Viljams.
- Kas vyksta, Tomai? - Ei!
- Pažiūrėk, ką padarei. - Tu - ne toks, aišku?
Tu taip nesielgi. Apgavai našlę, kad ji pasirašytų…
Na jau, liaukis. Juk nerodžiau jokių fokusų.
Net tėtis neperžengdavo ribų.
Tikrai? Melas irgi yra apgavystės forma.
Ką nori pasakyti?
Nesvarbu.
Tik patikėk, jog žinau, ką darau.
Žiūrėk, padarys skrodimą, jei nieko neras, viskas.
Bet lažinuosi iš savo negimusio vaiko, kad tos seserys čia tikrai prikišo rankas.
Nežinau.
- Ar esu kada anksčiau suklydęs? - Taip.
Tąkart visiems žadėjai, kad padainuosi su manimi
- dainą „Patricia the Stripper“. - Na jau.
Dar sakei, kad neužspringsiu, susikišęs 20 mėtinukų sau į burną.
Pavaišinsiu tave gėrimu.
Pagaliau pasirodei.
Kur buvai, po velnių?
Gerai, puiku.
Susitinkam po 15 minučių?
Taigi, prireikė šiek tiek laiko, kol ją pamiršau,
nes vis dar laižiausi žaizdas po išsiskyrimo su tavimi.
Bet dar ne visai ją pamiršau.
Ir tave.
Ar pasakojau tau, kad ji trenkė man į kairiąją sėklidę?
- Jėzau. - Taip.
Rodos, ji pamišusi.
Kodėl ji taip pasielgė?
Papasakojau jai apie tave.
Ar nieko, kad taip atvirai pasakoju?
Pamaniau, kad metas atidaryti palėpę
ir išleisti iš ten visus šikšnosparnius.
- Taip. - Tikrai?
Užsakysiu mums dar po bokalą.
O tu gal užimtum mums stalelį lauke?
- Taip. - Manau, pradėsiu rūkyti.
Taip.
Norėčiau dar du bokalus.
Su šiaudeliais, kad galėčiau išsibadyti akis.
Po velnių.
Turiu pažįstamą, kurio brolis dirba policijoje.
Tad jei jis suvestų mane su inspektoriumi…
Taip, šįkart teprašau tavęs išlaikyti savigarbą.
Ar bent jau pamėginti.
Duok man minutėlę.
Ei. Kas gero?
Atleisk, kažkas, kas nenori, kad šūdinai jausčiausi,
pagaliau man perskambino.
Metai, čia tu?
Ne, tu tiesiai man prieš nosį.
- Atleisk, turėjau daug darbo… - Visą dieną?
Šitiek norinčių išgirsti bosinę gitarą?
Ne, kalbu apie savo dieninį darbą. Būčiau tau paskambinęs. Tik ne…
Dabar jau nebereikia.
Tikiuosi, pasidulkinsi su tuo, su kuo atėjai.
- Ne. Tai mano brolis. - Kurgi ne.
Ne, mūsų motinos skirtingos.
Juos siunčia ana tas vyrukas.
Būtinai jam padėkokit.
Klausau.
Labas, kaip laikaisi? Čia Metas.
Ne taip ir sunku, ką?
Kažką užsiminei apie vakarienę.
Taip, atsimenu, o tu ką nori pasakyti?
Sakyčiau, gal eikime į kokį kinų restoraną?
Šiame mieste yra tik vienas kinų restoranas,
ir manęs į jį neįleidžia, tad…
Kaip gali neįleisti į kinų restoraną?
Gal jei išsiskiri su jo savininku?
Taip.
Man tikrai labai patinka kinų maistas,
tai jei galėtumėte vėl susieiti, būčiau labai dėkingas.
Ko iš tiesų nori?
Tik kalbuosi su tavimi.
O tu ankstyva.
Taip. Ankstyvas paukštelis.
Galime sustoti sumuštinių?
- Dėl Dievo meilės. - Tu nori vairuoti?
Tu susinervinusi. Aišku?
Pamėginkime dar kartą.
Reikia pagalbos?
- Ne, aš pats. Gal sustotumėt… - Gerai.
Džonai Polai. Greičiau.
Gal palauktumėt?
Jėzau!
Jei dėžė tuščia, Greise, išmesk ją, po galais.
Šimtą kartų sakiau.
Dėl Dievo meilės.
Kurių galų?
SVEIKAS, DUBLINAI!
Neįtikėtina. Kaip tu…
Mam.
Mam!
Ne, tu teisi. Aš to nedarysiu. Taip, ateik.
DŽEIPIS PRALEISTAS SKAMBUTIS
DŽEIPIS
Mama, nereikia, prašau. Koncertas jau tuoj prasidės. Prašau.
Sveikas, mielasis. Viskas gerai?
Mamyt, mano kojos pilnos pūslių,
nusimoviau kojines su visa oda.
Niekur nerandu pleistrų.
Kur tu, po galais?
Mes… Klausyk, tai…
Patikėk, tau nėra ko jaudintis.
Kilo beprotiška mintis.
Kur jūs?
Mudvi su B gavome bilietus į Lizzo koncertą Dubline.
Gal juokauji?
Ne. Yva padovanojo.
Kai grįšiu namo, mes apie tai pakalbėsime, Greise.
Labas vakaras, Dubline.
Blanede?
Prakeiktos Garvės.
Aš alkana. Tu?
Ne.
Praėjo jau visa valanda po to, kai užgeso visos šviesos.
Jau turėtų miegoti.
Gerai.
Eisi kartu ar liksi sėdėti čia?
Manau, pastarasis variantas.
Kuris iš jų pastarasis? Vis susipainioju.
Aš negaliu, Bibi. Negaliu to padaryti.
- Yva, sakei, kad viskas gerai. - Iš kur man žinot, man gerai ar ne?
Pažvelk! Ką mes čia veikiame?
Žinai atsakymą.
Gerai tuomet. Padarysiu tą viena.
Tikrai leisi man tą padaryti vienai?
Išvis nenoriu, kad tu tai darytum.
Frigidiška kalė.
Nagi.
- Jėzau Marija! - Šūdas!
Kur tu taip ilgai?
Kur aš taip ilgai? Tau pasidarė nuobodu?
Jaudinausi dėl tavęs.
Degtukai neužsidega. Duok savo žiebtuvėlį.
- Ką? - Duok savo cigaretes.
- Išmečiau jas. - Kodėl tą padarei?
Gal nusiraminsi?
Palauk.
Ne, palauk. Palauk.
Turiu tai užbaigti.
Greičiau!
Šūdas, tavo telefonas. Išjunk!
Kodėl jis man skambina?
- Koks čia šūdas? - Kas?
Dieve. Jis ten!
- Kodėl? - Jis ten! Šūdas!
Ne!
PAGAL BELGIŠKĄ SERIALĄ „KLANAS“ SUKŪRĖ MALINA-SARA GOZIN
Išvertė Akvilė Katilienė