‎Da, mersi. Verificam valabilitatea ‎beneficiilor pe care le au angajații.
‎Sigur, aștept.
‎Ai venit devreme.
‎Am ajuns la 8:00 toată săptămâna.
‎Te trezești, muncești. ‎Așa zic sportivii pe Twitter.
‎Sportivii se îmbracă ‎precum preotul lui Justin Bieber?
‎Nu doar atât.
‎Am dat și o declarație ‎după incidentul lui Bieber cu maimuța.
‎- E tot mai greu să te insult. ‎- Mulțumesc.
‎Am urmat sfatul Elizei ‎și am acceptat ideea de a fi șeful.
‎Cumperi, vinzi, speculezi, adori, listezi. ‎Nu vorbesc, sunt în așteptare.
‎Apropo de Eliza, cum te simți
‎după tot ce s-a întâmplat ‎sau nu s-a întâmplat?
‎Prost. Foarte prost.
‎Era să-i zic că-mi place de ea chiar ‎înainte de a se împăca cu soțul ei.
‎Se vindecă cu niște Jäger ‎turnat pe înghețată.
‎Ne e mai bine ca prieteni. ‎Acum putem să ne purtăm iar normal.
‎Eliza! Arăți bine, ‎arăți extraordinar, arăți tare.
‎În uniforma Blockbuster ‎pe care o port mereu?
‎Mă rog. Taci.
‎Timmy a ajuns aici la opt.
‎Opt dimineața?
‎- Nu-i așa devreme. ‎- Nu pentru majoritatea.
‎Dar, zici tu, de ce să te trezești devreme
‎când localul cu burrito deschide la 11:00?
‎Dar localul tău cu burrito e ‎o benzinărie deschisă nonstop.
‎Nu vrei să vezi clienți ‎la Gas-n-Guzz înainte de 11:00.
‎Le spunem Morning Joe și sunt un coșmar.
‎Dar nu contează.
‎Ți-am urmat sfatul ‎și m-am dedicat afacerii.
‎Am făcut chiar ‎și o listă cu lucruri de făcut.
‎La muncă de la 8:00 și o listă. ‎Cineva a răsărit și a muncit?
‎Da. Am deschis un cont, ‎am transferat utilitățile pe numele meu
‎și am vorbit și cu un avocat ‎despre chestii legale.
‎- Se pricep la asta. ‎- Isteț.
‎Am preluat tot. Fără corporație. ‎Eu sunt șef de șef acum.
‎Trebuie să achit facturi, să port cravate ‎și să citesc cărți de James Patterson.
‎Deci îmi puteți spune „șef de șef”.
‎RESTITUIRI
‎De ce ascultăm muzică ciudată?
‎„End of the World as We Know It” ‎fără versuri? N-o să țină.
‎Șef de șef e în așteptare ‎pentru asigurările medicale.
‎Să vă mențin beneficiile.
‎- S-a rezolvat, dle Yoon. ‎- Mulțumesc, dle.
‎Mai am doar să-l conving pe Percy ‎să treacă contractul pe numele meu.
‎Intrați pe Zazzle să-mi faceți o cană
‎cu „Cel mai bun șef de șef”.
‎Exceptând chestia cu „șeful”, ‎cu Timmy așa concentrat
‎și fluxul de clienți veniți ‎de la ideea mea cu petrecerea…
‎- Adică filmul meu. ‎- …cred că ne vom descurca.
‎Dacă nu concediez pe cineva azi, ‎pierd centrul.
‎UN SERIAL NETFLIX
‎Ce s-a întâmplat? Credeam că merge bine.
‎Te-ai ales cu clienții de la știri.
‎În sfârșit, ai în centru ‎mai mulți oameni decât șobolani.
‎La naiba.
‎Te-am mai văzut albit în alte trei ocazii.
‎Când au divorțat ai tăi,
‎când ai dansat pe „November Rain” ‎cu Denise Carrera…
‎Te-ai abținut să nu tragi gaze ‎până ai ajuns la Urgențe.
‎…și când au râs de tine la ziua ta.
‎- Amintiri prețioase. Mersi. ‎- Cu plăcere.
‎Totul e mai scump fără corporație.
‎Dări la stat, zero discounturi.
‎Știai că trebuie permise ‎pentru a funcționa legal?
‎Nu știam.
‎Nu mai plătesc protecție mafiei scoțiene.
‎Domnul în kilt, fără adăpost, ‎tot apare în zonă
‎fiindcă continui să-i dai 20 $.
‎Trebuie să-mi concediez unul ‎dintre prieteni
‎Îți spun că e foarte nasol.
‎Pe cine dai afară?
‎…acolo de o oră,
‎apoi a acceptat să cumpere pasărea, ‎apoi a zis că pot…
‎E rău când are contact vizual ‎cu executorul judecătoresc.
‎- Mi-a dat un cec… ‎- Mă bucur că nu s-a închis locul ăsta.
‎Chiar mi-ar lipsi.
‎- Și mie. ‎- „Balanță 400 $”.
‎ȘTIRI
‎- Nu! ‎- Cine ia papagalii?
‎Vești triste din Iron Creek,
‎unde dragul nostru ‎critic de film a decedat.
‎E tipul care vine lunar să scrie ‎„Harold's Flicky Picks”.
‎Și apoi ne înfundă buda.
‎- …în fiecare miercuri și vineri din 1950. ‎- Odihnească-se în pace.
‎Comediantul James Eugene Carrey,
‎histrionul canadian sadea, ‎joacă într-un nou film.
‎Dar din păcate, ‎Un cuvânt poate ‎schimba totul ‎nu-mi va schimba părerea.
‎- Cine a luat papagalul? ‎- Nu știm. A murit tipul cu filmele.
‎Ce? A murit Hollywood Harold?
‎Ce aiurea. A fost… un erou.
‎Păstrez „erou” ‎pentru echipajele de urgență
‎și pentru gâștele ucise de Sully.
‎O legendă vie, răpusă prea curând.
‎Sunt Miranda Golder, ‎îi țin locul lui Alexander
‎care e în vacanță.
‎PRIVAT
‎Pa. Ce-i cu toată…?
‎Ne-am întors.
‎Niciunul nu merită papagalul.
‎…centrul medical a zis ‎să ducă pasărea înapoi…
‎Ce naiba e asta? Vărul ghinionist ‎al Oliviei Rodrigo?
‎E trupa fiicei mele, Trampoline Busters.
‎Nemaifiind corporatiști, ‎ascultăm orice dorim.
‎Fiica ta a lansat un album?
‎Pe SoundCloud.
‎Am făcut un CD, să-l ascut în Volvo,
‎dar n-am decât casetofon.
‎- E prima oară când ascult. ‎- Nasol.
‎Îmi place asta. Tobele sunt rapide.
‎Versurile sunt clar despre tine.
‎Ce?
‎„Nu-s o fetiță politicoasă.
‎Sunt o femeie, nu vreau ‎să-mi împart Sprite-ul.”
‎Ba nu.
‎Sunt despre a deveni tu însăți.
‎Să te lupți să te eliberezi de cineva. Nu?
‎Da. Tu ești cineva-ul.
‎Înțeleg. Mamele-s nașpa.
‎Mama nu m-a lăsat să mă tatuez. ‎Ar fi fost super. Uite.
‎- E o pentagramă. ‎- E mai mult.
‎Sunt cinci triunghiuri.
‎Vezi, mamele nu înțeleg.
‎Apele au fost un pic agitate, ‎dar se liniștesc.
‎Avem o insulă prosperă ‎pe ‎Animal Crossing,‎ bine?
‎Ali mi-ar fi spus ‎dacă avea o problemă cu mine.
‎Da. Fiindcă adolescentele nu-s ‎niciodată pasiv-agresive.
‎E ca și cum ai renunța la un copil.
‎Nu-mi imaginez cum e fără ei.
‎Am avut o idee care s-ar putea să meargă.
‎Să auzim.
‎Știi că Blockbuster îmi plătea ‎jumătate din chirie?
‎Ai avea cum să-mi reduci chiria…?
‎Ce știm e că nu o vei concedia pe Kayla.
‎- Știm asta? ‎- E fiica mea.
‎N-o poți concedia. Sunt prietenul tău.
‎- Concediaz-o pe Eliza. ‎- În niciun caz.
‎Are master și salariul minim pe economie.
‎Nu Carlos, e un geniu al filmelor.
‎A închiriat ‎Garden State‎ după 2004.
‎E bun.
‎Nu Connie. Aduce supă și îmbrățișări.
‎Odată avea supă în mână când ‎m-a îmbrățișat și m-a ars pe spate.
‎- Las-o în pace, e bună supa. ‎- Dovleacul e bombă.
‎E bătrână ca majoritatea clienților.
‎Cine mai știe că Hank Ackerman ‎înseamnă Hugh Jackman?
‎- Vreau supă de dovleac. ‎- Nici Hannah. E bună la…
‎E cea mai dulce.
‎Tocmai i-am eliminat pe toți.
‎Nu Kayla.
‎Da, Kayla. Dacă e să fie cinstit, ‎trebuie să ne gândim la toți.
‎Ce-ar fi să mă gândesc să-ți cresc chiria?
‎- La naiba. ‎- Da.
‎Va fi mai greu decât credeam.
‎De parcă m-aș sui iar ‎pe skateboard la 38 de ani.
‎Ultima dată am desenat un penis ‎pe un ghips.
‎Corect. Foarte realist.
‎Pasiunea lui Hollywood Harold ‎pentru filme
‎a inspirat milioane de oameni în Michigan.
‎Bine. Mii.
‎Practic, era căsătorit cu filmul.
‎A dat cinci ventuze ‎la ‎Lista lui Schindler.
‎Trebuie să dăm o nouă destinație ‎raftului care-i onorează moștenirea.
‎Bine?
‎Aveți idei?
‎Da.
‎O secțiune de filme în care ‎un bărbat și o femeie se îndrăgostesc
‎și sunt perfecți împreună.
‎Dar bărbatul întinerește.
‎Toate acele filme?
‎Un raft dedicat trilogiilor, ‎în care a doua parte e cea mai bună,
‎gen ‎Comoara națională.
‎Sunt doar două filme ‎Comoara națională.
‎Ritual sângeros ‎e al treilea.
‎Ce cauți la această întâlnire?
‎Client preocupat.
‎- O secțiune cu filme pentru adulți? ‎- Connie!
‎Nu filme porno.
‎Ci filme cu teme sofisticate, ‎pentru adulți, precum ‎Rămășițele zilei.
‎Să primeze datoria în fața iubirii?
‎Să lăsăm raftul gol. ‎Un simbol pentru ce am pierdut.
‎Un raft gol simbolizează falimentul,
‎o tendință împotriva căreia luptăm.
‎Ce ziceți de recomandarea angajaților?
‎Bine, îmi place asta.
‎Cam simplu, ‎dar Harold și-ar fi pus amprenta.
‎Jumătățile, de exemplu: vezi începutul ‎unui film și sfârșitul altuia.
‎Odată a văzut începutul lui ‎Bambi ‎și sfârșitul lui ‎E.T.
‎A fost motiv de plâns neconsolat.
‎Dar vă puteți pune propria amprentă.
‎Recomandarea angajaților, ‎o fac eu interesantă.
‎- Lui Hollywood Harold i-ar fi plăcut. ‎- Aș vrea să zic ceva despre el.
‎Ca să-mi citez cântăreața preferată: ‎„Nu ești, nu ești cea mai rea.”
‎Dublă negare.
‎„Nu, nu, nu mă vei controla.” ‎Triplă negare. Dublă, triplă negare.
‎„Eliza Walker, ești cea mai rea.” Tot mai ‎crezi că versurile nu-s despre tine?
‎Ce treabă are cu Harold?
‎- Am găsit. ‎- Ce?
‎Am uitat.
‎Urăsc când pățesc asta.
‎E nasol.
‎- Știu. ‎- Îmi place asta.
‎Știu că am refuzat războiul psihologic,
‎dar e ceva care-i face pe angajați ‎să decidă pentru noi.
‎Sunt sigur că, ‎dacă le punem câteva întrebări,
‎devine evident cine ar trebui concediat.
‎Ca un interviu de angajare pe dos.
‎Exact.
‎În sensul acelor, muncești. ‎În sens invers, ești concediat.
‎Sigur unul n-are nevoie de job.
‎Fără supărare, ‎cine ar lucra la Blockbuster
‎dacă n-ar fi obligat?
‎Până la urmă, ‎am decis că și dacă e un microcip,
‎las guvernul să spioneze.
‎I-am promis lui Helen ‎că-l vom vedea pe Jeff Dunham live.
‎Categoric, dar am întrebat ‎de ce te-ai angajat.
‎Nu de ce te-ai vaccinat.
‎CASETE VHS
‎Bine, să vedem.
‎Întâi pentru voi, desigur.
‎Numărul doi, să-mi fac pașii.
‎Și trei, să mă uit cu Hannah ‎la emisiuni cu judecători.
‎Deci zici că n-ai nevoie de acest job?
‎Nu chiar, financiar.
‎- Doar asta aveam nevoie să auzim. ‎- Da.
‎Dar din punct de vedere emoțional, ‎e cu totul altă poveste.
‎Înainte să încep să lucrez aici ‎nu știu cu ce-mi umpleam timpul.
‎Mi-am luat multe țepe, desigur.
‎M-am autodenunțat sub pretexte false.
‎Am devenit dependentă ‎de picăturile de nas,
‎am tras vânturi în Shondaland ‎în pantaloni de pijama.
‎Într-o seară puneam ‎beculețe de Crăciun pe acoperiș
‎și am început să mă apropii de margine.
‎Încetișor.
‎Nu știu cum să-ți mulțumesc pentru job.
‎Mi-a salvat viața.
‎La propriu. ‎Mai știi avionul dispărut din Malaysia?
‎Trebuia să fiu în el ‎în ziua când m-ai angajat.
‎Ajunge. Mersi.
‎Ce se întâmplă?
‎Ce să fie?
‎Ai albit iar?
‎Da, încerc ceva.
‎Ține-o tot așa.
‎Continuă. Pa.
‎Carlos. Care crezi că sunt atuurile tale, ‎dar punctele slabe?
‎Unde te vezi peste cinci ani?
‎- Alege un nume. ‎- Nu are timp.
‎Înlocuiesc raftul lui Harold ‎cu Recomandarea angajaților.
‎Alege pe cineva, apoi un film ‎care crezi că-i va plăcea.
‎Altă idee grozavă.
‎Un nou mod de a ne conecta cu clienții ‎și cu noi.
‎Ești Zuckerberg al nostru, ‎dar nu distrugi democrația
‎și nu-ți mănânci părul.
‎Mersi, frate.
‎Hannah.
‎- Tipul merită o mărire de salariu. ‎- Mergi în direcția greșită.
‎N-am zis că o să-i măresc salariul.
‎- Nu mai ai chipsuri. ‎- Le-ai mâncat.
‎Ți-am zis să pui două rânduri!
‎Ați văzut că Timmy se poartă ciudat?
‎Cred că cineva urmează ‎să fie eliminat de pe insulă.
‎Nu știu. Ascultă…
‎Sunt enervantă pe Instagram? Fiica mea…
‎Ți-am dat Unfollow ‎că scriai „Aveam nevoie de asta azi”
‎la postările lui Michelle Obama.
‎Mi-ai dat Unfollow? Când?
‎Mi-am judecat greșit toate relațiile.
‎- Observ asta. ‎- Nu cred că poți să mă judeci.
‎Pui săptămânal o poză ‎cu Snoopy bând rosé
‎și comentezi „în vin de câini, ‎am băut doar unul”, deci…
‎Hai, Connie, serios.
‎Cred că Ali dă vina pe mine pentru toate ‎problemele dintre tatăl ei și mine.
‎Ascultă versurile astea:
‎„O garsonieră nu-i acasă, ‎vei fi singură la 43 de ani.
‎Bei vin fără remușcări, ‎iar eu devin copil cu părinți divorțați.”
‎E așa de amuzant.
‎Snoopy, folosind pahare de vin.
‎Poți să-ți imaginezi?
‎V-ați ales filmele?
‎- Care-i limita? ‎- Nu suntem la Secret Santa.
‎E un test, ‎pentru a afla cine este concediat?
‎- Ce? ‎- Cineva va fi concediat?
‎Ascultă, Kay.
‎Kay-money, Kmart.
‎Nu, mulțumesc.
‎Am vrut să verific dacă-ți place aici.
‎Să intri zilnic ‎într-o capsulă a timpului prăfuită
‎și un libidinos cu tricou cu ‎Gremlinii ‎să-ți zică:
‎„Nu te născuseși ‎când a fost lansat filmul”,
‎e visul oricărui adolescent.
‎- Deci urăști locul ăsta? ‎- Nu.
‎Să zicem doar că ‎de fiecare dată când trebuie să vin
‎e tot mai greu să mă dau jos din pat.
‎Kayla, îmi pare foarte rău, ‎dar cred că va trebui…
‎Ce…?
‎Bună, Kayla.
‎Cineva trebuie să-și amintească de ‎privilegiile sale,
‎știu că-ți place asta. ‎Să-i zicem vreo două.
‎Fă-ți tatăl mândru.
‎Lașule. Ai încercat ‎să-mi concediezi fiica.
‎- Mi-a zis că nu-i place aici. ‎- Concediaz-o pe Eliza.
‎Că tot zici de oameni ‎care nu vor să fie aici.
‎Tot zice că e supracalificată
‎și folosește cuvinte complexe ‎ca să mă încurce.
‎Ar fi o nebunie s-o concediez pe Eliza.
‎Văd ce se întâmplă.
‎O păstrezi ca să-ți clătești ochii.
‎- Serios. ‎- Ești îndrăgostit de ea.
‎Uită-te la tine.
‎Nu poți face așa ceva.
‎Nu e asta.
‎Mă bucur că suntem doar prieteni.
‎Îi țin pumnii cu Aaron. ‎Sunt Ross și Rachel ai mei.
‎- Ne-a salvat cu petrecerea. ‎- Eu te-am salvat cu petrecerea.
‎Datorită mie filmul a fost viral.
‎Fiindcă ai incendiat o gorilă uriașă.
‎Kayla e.
‎Nu pot concedia adulți ‎care chiar au nevoie de o slujbă.
‎„Nu pot” nu e în vocabular.
‎Nu mă răzgândesc ‎dacă citezi din ‎Dragoste și baschet.
‎Poate te ajută să-ți triplez chiria.
‎Viețile acestor oameni ‎sunt în mâinile mele.
‎E prea mare presiunea.
‎Ca atunci când judecătorul m-a pus ‎să aleg un părinte.
‎Dacă nu Kayla, cine?
‎Bună, s-ar putea ‎să te sune părinți furioși,
‎fiindcă am confundat ‎Hungry Caterpillar ‎cu ‎Siamezii.
‎Dar n-ai voie să te superi.
‎Ți-am zis că nu știu multe despre filme.
‎Bine, pa.
‎Face greșeli, dar e de treabă.
‎- Scuze că întrerup iar. ‎- Nu.
‎Problema cu ‎Siamezii‎ a degenerat,
‎iar inspectorul școlar te caută la telefon
‎și e foarte supărat.
‎Repet, nu te supăra.
‎Alo?
‎Alo? E cineva?
‎O concediez pe Hannah.
‎- Mâine. ‎- Timmy.
‎- Vreau să o îmbunez. ‎- Timmy.
‎Nu e vina mea că ‎Edible Arrangements e în Ann Arbor.
‎Concediezi pe cineva?
‎- Da. ‎- Nu.
‎De unde știți?
‎Te porți ciudat,
‎- …ți-a albit părul. ‎- Iar?
‎Percy a întrebat: ‎„Te-ai panica dacă n-ai mai lucra aici?”
‎Doamne, Percy.
‎În mintea mea, era o întrebare capcană.
‎Cine e?
‎E…
‎Am voie să-i trimit SMS persoanei?
‎Raftul cu recomandarea angajaților ‎nu e gata nici pe departe.
‎- Pe cine ai ales? ‎- Sunt ocupat.
‎E important. De ce nu ia nimeni în serios?
‎Eu am ales.
‎Am tras-o pe Eliza, deci am optat pentru ‎Mame bune și nebune 1 ‎și ‎2.
‎- Arunc-o pe mama din tren. ‎- Încetează.
‎Carlos, de ce ești obsedat ‎de Hollywood Harold
‎când cineva e concediat?
‎Îl ador pe Hollywood Harold,
‎și dacă cineva e concediat, ‎el tot mort rămâne.
‎- Deci concediezi pe cineva? ‎- Spune-ne cine e, Timmy!
‎Bine.
‎- Îmi pare rău, dar e… ‎- Îmi dau demisia.
‎- Kayla, nu. ‎- Nu poți pleca.
‎Trebuie să mă înveți ce înseamnă „aprins”.
‎Dacă plec, e mai ușor pentru toți.
‎Și locul ăsta oricum e nasol.
‎- Kayla. ‎- Nasol?
‎- Kayla. ‎- Ce…?
‎- Vorbește serios? ‎- Doamne.
‎Pare un moment prost, știu.
‎Caut un film cu Robert De Niro în care ‎nu interpretează un bunic obraznic.
‎Sugestii?
‎Nu pot să cred că a demisionat.
‎E o nebunie.
‎Îmi va lipsi. Nu și partea ‎în care-mi subliniază defectele,
‎că relația cu fiica mea e un dezastru, ‎dar o să-mi fie dor de „ea” ea.
‎Ce? De ce nu iei problema în serios?
‎Fiindcă nu e o problemă.
‎Nu e o problemă că Ali mă urăște
‎chiar dacă am renunțat la atâtea ‎ca să fiu mama ei?
‎Chiar și la Harvard.
‎Subtil.
‎E bine că se descarcă.
‎Familia ta a trecut prin multe ‎în ultimele șase luni.
‎Înseamnă că se chinuie.
‎Atunci când se închid în ei ‎trebuie să-ți faci griji.
‎Fiul meu a intrat cu mașina ‎în vitrină la Wendy's.
‎Acum e avocat.
‎Dar e atât de nedrept.
‎Tatăl ei e cel care a înșelat.
‎Dar nu i-aș spune asta.
‎De ce se răzbună pe mine?
‎Știe că poate.
‎Știe că indiferent ce zice,
‎o vei iubi mereu.
‎Ești o mamă bună, Eliza.
‎Chiar crezi asta?
‎Mersi.
‎Aveam nevoie de asta.
‎Sigur.
‎Sunt aici pentru tine.
‎Când lucrăm în aceeași tură.
‎O zi grea, nu?
‎A mea a devenit grea acum două ore, dar…
‎a ta a fost grea de când ai ajuns.
‎Mă rog.
‎Care-i treaba cu Harold?
‎Nu zice că o să-ți lipsească părul lui.
‎Familia mea s-a mutat în State ‎când aveam cinci ani
‎și aveam doar un post TV.
‎L-am văzut mult pe Hollywood Harold.
‎Am învățat engleză ‎de la filmele puse de el.
‎De asta zic încă „amic”.
‎Credeam doar că-ți place mult ‎Aventuri din epoca rockului.
‎N-am avut prieteni când eram mic.
‎Și… l-am considerat pe el prieten.
‎ALEGEREA DIN SEPTEMBRIE
‎Ce dulce.
‎Aș vrea să-mi fi spus.
‎Tu și Hollywood Harold ‎sunteți ca o comedie romantică platonică.
‎Am vrut să vă pese ‎de recomandarea angajatului
‎așa cum Harold m-a făcut ‎să-mi pese de filme.
‎Chiar am luat în serios ‎recomandarea angajatului.
‎A fost ușor, că m-am ales pe mine.
‎N-are logică.
‎Lui Harold i-ar fi plăcut.
‎Crezi că i-ar fi plăcut… asta?
‎- Îi vom dedica lui secțiunea. ‎- Ai făcut o placă pentru Harold?
‎Nu, am făcut-o pentru tine, ‎fiindcă ești amicul meu.
‎- Mersi. ‎- Alte știri
‎- …cu îndrăgitul critic de film‎. ‎- Iar știri despre el.
‎În urma cercetărilor făcute ‎acasă la „Hollywood” Harold Davidson,
‎autoritățile au găsit cadavrele ‎a peste 50 de dihori,
‎în ceea ce PETA a catalogat ‎„un veritabil Waco al dihorilor”.
‎Nu-i nevoie să-ți vezi eroul astfel.
‎…conform șefului pompierilor ‎din Iron Creek, Louanna Eggers,
‎nu au putut deschide ușa să fugă ‎fiindcă dihorii nu au degete opozabile.
‎Ești bine?
‎Nu chiar. ‎Se pare că e nasol să fii șef de șef.
‎Încă nu-mi place porecla.
‎Crede-mă, știu cum te simți.
‎Nu poți fi prieten cu toată lumea ‎când încerci să faci ce e mai bine.
‎Și e nasol.
‎Dar îmi pare rău.
‎Mersi.
‎De ce nu mi-ai cerut ajutorul? ‎Credeam că suntem o echipă.
‎Ar fi fost ciudat, ‎ținând cont că și eu eram vizată.
‎Nu erai. Nu pot trăi fără tine.
‎Centrul nu poate supraviețui fără tine.
‎Fiindcă ești grozavă.
‎Ca angajată și ca prietenă, ‎fiindcă suntem prieteni.
‎Sigur că suntem prieteni.
‎De ce te porți ciudat în ultima vreme?
‎Dar tu? Sunt stresat. ‎Mercur e retrograd. Mergem?
‎Bine.
‎- Sper să fie bine Kayla. ‎- Nu-i nevoie să ne facem griji pentru ea.
‎Primește deja bani să se machieze
‎în timp ce-i pune voce ‎lui John Mulaney pe TikTok.
‎Sunt bătrân.
‎Albul nu te-ajută.
‎Dacă are importanță,
‎sunt mândră de tine.
‎Mersi.
‎Poate încep totuși să mă prind ‎de treaba cu șeful.
‎Mi s-a zis „domnule” ‎și nu m-am uitat în jur după tata.
‎S-a consemnat prima mea zi grea.
‎- Nu-ți permit să accepți demisia Kaylei. ‎- Gata.
‎O iubesc pe Kayla ca pe o fiică,
‎dar n-o pot păstra ca favoare.
‎E mai mult de atât. Adevărul e…
‎Te-am rugat să o angajezi
‎ca să am o scuză ‎să petrec mai mult timp cu ea.
‎Taci. Când era mai mică, puteam să o iau,
‎s-o duc la înghețată și era fericită.
‎Îi plăcea să fie cu tăticul ei.
‎Dar nu mai e așa.
‎E dureros pentru un tată, ‎fiindcă o iubesc.
‎Sau mă rog.
‎De ce nu mi-ai zis?
‎Am o reputație de păstrat.
‎Ca patron al unui magazin de petrecere?
‎Ideea e că o să-i plătesc eu salariul,
‎dar să nu-i spui Kaylei că eu…
‎Ce să-mi zică?
‎Că am găsit bani ‎și nu e nevoie să-ți mai dai demisia.
‎Bine, mă rog.
‎Ador entuziasmul.
‎- Duc astea la loc în vestiar. ‎- Aia e noua mea Hydro Flask?
‎Da, dar îmi place.
‎Da, hashtag „fata lui tata”.
‎- E nasol să fii părinte. ‎- Nu?
‎- Da. ‎- Nu.
‎Ești șef de șef, nu părinte.
‎Nu adopta porecla asta.
‎- N-o voi face. ‎- Bine.
‎Nu-mi vine să cred.
‎Nu trebuie să fac concedieri, ‎iar acum îmi ești dator, Percy.
‎Asta arată că lucrurile se rezolvă ‎când faci tot ce poți
‎și conduci cu blândețe și…
‎Ce naiba?
‎Ce a declanșat alarmele?
‎Vai, nu.
‎S-au întors.
‎Subtitrarea: Annemarie Ioana Grecu