‫- מחנה קוץ עץ -‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫"מחנה קוץ עץ‬
‫בית הקיץ שלנו‬
‫כי קפיצות וזינוקים זה אנחנו‬
‫חניכים טסים בין העצים‬
‫עפים לאן שרק רוצים‬
‫משתוללים באוויר‬
‫מתרסקים למכביר‬
‫קשתות, מחניים בשמיים, זורב טניס, זה טירוף‬
‫אלו רד, סטלה, בומבה וצ'אק‬
‫עפים מהר. זהירות, ברווז!‬
‫הכול פתוח, אין כאן חיץ‬
‫אנגרי בירדס: שיגעון של קיץ"‬
‫אני אגיד את זה.‬
‫מחנה קוץ עץ הוא המקום הכי טוב בעולם.‬
‫תסתכלו מסביב. יש פה הכול, זה מדהים!‬
‫טרמפולינות, אומגות, מגלשות,‬ ‫בניינים, דגל, דשא, עצים,‬
‫אוויר, מים, כנף ימין שלי, החכה הזאת!‬
‫וגם המדריך הגרוע הכי טוב בעולם.‬
‫כן. זה הקיץ המושלם.‬
‫טוב, אם לדייק,‬
‫יש דבר אחד לא מדהים.‬
‫האוכל.‬
‫כן, ברנדה לא משקיעה בזמן האחרון.‬
‫זה אמור להיות קפוא?‬
‫זו מנה חדשה, "פשטידת-אני-לא-אימא-שלך".‬
‫אז אתה אומר שאם האוכל יהיה אדיר,‬
‫זה יהיה הקיץ המושלם?‬
‫אלה…?‬
‫שניצלוני דג! והם…‬
‫השניצלונים הכי שניצליים בעולם!‬
‫פריכים, עסיסיים, נימוחים,‬ ‫מתפוצצים בפה, מושלמים!‬
‫בומבה, נתת לנו הזדמנות לקיץ מושלם.‬ ‫-באמת?‬
‫כן. בואו נדוג אותם. כמעט הגיע הזמן לאכול.‬
‫רואה? הם להיט!‬ ‫כולם אוהבים אותם, אפילו ברנדה.‬
‫ואו. כמעט לא זיהיתי אותה.‬
‫היא נראית…‬
‫שמחה?‬
‫אני יודע. זה מוזר ומטריד.‬
‫ואו! כולם אוהבים את השניצלונים שלי.‬
‫תודה, ילד.‬
‫נראה שאתה תכין את האוכל מעכשיו.‬
‫רק רציתי לתת לכולם ארוחה נחמדה.‬
‫באמת? תראה את זה.‬
‫מה אתם רוצים לארוחת ערב?‬
‫שניצלונים!‬
‫זה יהיה קיץ מושלם! והכול בזכותך, בומבה.‬
‫בחייכם, חבר'ה.‬ ‫השניצלונים שלי לא כאלה טעימים.‬
‫הם פשוט כל כך פריכים ועסיסיים. כל כך…‬
‫נימוחים!‬ ‫-נימוחים!‬
‫צ'יפס!‬ ‫-צ'יפס!‬
‫אני לא מבשלת שוב לעולם!‬
‫כמה מוזר.‬
‫אני מתעבת את המקום הזה‬ ‫ואת כל מה שהוא מייצג,‬
‫אבל בזכות השניצלונים האלה הוא כמעט… נסבל.‬
‫תמשיך להכין שניצלונים, בומבה!‬ ‫-סמוך עליי, אדוני.‬
‫זה מוזר.‬
‫ואו, אתה ממש לא רוצה לבוא איתי.‬
‫בומבה - אחת, שניצלון דג - אפ…‬
‫שיהיה בתיאבון, מפלצת אגם ענקית.‬
‫אני אודיע לכולם‬
‫שנגמרו לנו לחלוטין…‬
‫השניצלונים מעולים. נכון, נידרפלייר?‬
‫כן!‬
‫אני לא מטיח את הקטנצ'יק הזה‬ ‫בפרצוף הטיפשי שלך.‬
‫כן. ואני לא קורא לך נידרשע‬
‫ואומר שהפרצוף שלך טיפשי, והכול בזכות…‬
‫השניצלונים.‬
‫אני אוהב אותך, מתוקה שלי.‬
‫ואני סובלת את חברתך, הרולד.‬
‫וכולנו אוהבים את בומבה.‬
‫כי החיים היו אפרוריים וחסרי משמעות‬ ‫לפני השניצלונים המדהימים שלו!‬
‫קיץ מושלם!‬
‫בסדר, אני מסוגל!‬
‫תגיד להם שאין יותר שניצלונים‬
‫ושהקיץ המושלם שלהם נגמר.‬
‫לא במשמרת שלי.‬
‫אבל מה נעשה?‬
‫אני לא יכול להשיג עוד שניצלוני דג‬ ‫כי מפלצת באגם אוכלת את כולם.‬
‫אין עוד קיץ מושלם!‬
‫כן. אין צורך בקריינות, ראיתי הכול.‬
‫אבל בזכות השניצלונים אני נהנית מהחיים.‬
‫אז אתה יודע מה עלינו לעשות, נכון?‬
‫בבקשה אל תגידי, "להיפטר ממפלצת האגם".‬
‫להיפטר ממפלצת האגם!‬
‫אוף.‬
‫ילד. ארוחת הערב בעוד שעה,‬ ‫ואני לא מבשלת. אתה איתי?‬
‫שניצלונים!‬
‫בסדר, אבל את יודעת איך להתמודד עם מפלצת?‬
‫אני מתמודדת‬ ‫עם מאות מפלצות קטנות בכל ארוחה.‬
‫רק נדמה לי,‬ ‫או שאת נראית הרבה יותר מגניבה ממני?‬
‫זאת לא ממש מחמאה, אבל כן.‬
‫בסדר. שלב ראשון:‬ ‫לפתות את המפלצת עם פיתיון.‬
‫בסדר.‬
‫אבל איפה נמצא פיתיון?‬
‫לא, לא מצאתי פיתיון.‬
‫רק כמה שניצלוני דג, כי התפוצצתי.‬
‫רק רגע.‬
‫גם את אוהבת את השניצלונים שלי?‬
‫את לא מפלצת גדולה, מפחידה ומרושעת.‬
‫את מפלצת גדולה ומפחידה שאוהבת שניצלונים!‬
‫תשמיד את החיה!‬
‫אופס.‬
‫שניצלונים!‬
‫איפה בומבה והאוכל?‬ ‫-אני בטוח שיש סיבה טובה לעיכוב.‬
‫שניצלונים!‬
‫אני מקווה שהוא בסדר.‬
‫זה ממש לא הקיץ המושלם.‬
‫נו, טוב. אם זה הסוף,‬ ‫לפחות אזכה בעוד ביס טעים של…‬
‫תורידי אותי, גנבת שניצלונים!‬
‫הצילו!‬
‫ברנדה!‬
‫ילד, אתה חי! חייבים להשמיד את הדבר הזה!‬
‫רגע, לא חייבים!‬
‫אני חושב שזאת מפלצת נחמדה.‬
‫היא לא נחמדה אליי במיוחד!‬
‫תשמיד אותה!‬
‫שניצלונים!‬
‫אני מקווה מאוד‬ ‫שמפלצת אגם ענקית טרפה את בומבה,‬
‫אחרת אני אעשה ממנו שניצלונים!‬
‫שניצלונים!‬
‫אם בומבה לא יביא שניצלונים, תפרוץ מהומה!‬
‫אולי נוכל למצוא דרך לחלק‬ ‫את השניצלונים בין המפלצת והמחנה.‬
‫ואז כולם יהיו שמחים.‬
‫אתה חושב שהחיה הטיפשה והמחרידה הזאת‬
‫תסכים להתחלק חצי-חצי איתך?‬
‫טוב, אולי.‬
‫שניצלונים!‬
‫איכס!‬
‫אני מדמיין, או שהשניצלונים האלה‬ ‫עברו במעיים של מפלצת ענקית?‬
‫כן. פתאום יצא לי החשק לשניצלונים.‬
‫אז מה נאכל עכשיו?‬
‫טוב לראות שחזרת למטבח, ברנדה.‬
‫מפגש עם המוות‬ ‫גורם לך להעריך את הדברים החשובים בחיים.‬
‫בדיוק.‬
‫גיליתי מחדש את התשוקה שלי לבישול.‬
‫ואו! לא חשבתי‬ ‫שאשמע את ברנדה אומרת "תשוקה".‬
‫כל הכבוד, בומבה.‬
‫טוב, אני שמח שהמצב חזר לקדמותו.‬
‫היה פה ממש מוזר לרגע.‬
‫נידרשע ואני החזקנו ידיים!‬
‫מתברר שלפעמים מושלם זה מוגזם.‬
‫כן. מעכשיו נסתפק בקיץ מדהים רגיל!‬
‫פתאום יש לי חשק לדגים,‬
‫אבל בצורת שניצלון מטוגן או…‬
‫אגם, קראת את מחשבותיי.‬
‫אוי, סליחה.‬