EN NETFLIX-SERIE
Vi har besøgt områder verden over, som i mine øjne
har spor af en civilisation, der er gået tabt.
Den er helt tilbage fra seneste istid.
Den sidste store gåde er,
hvad der skete med den avancerede civilisation.
Der kan være spor i urgamle kulturers oprindelsesmyter,
da mange af dem fortæller den samme overordnede historie.
Ifølge disse legender
var der engang,
hvor mennesket delte jorden med et mere avanceret samfund.
Om det så var Atlantis, kæmper eller guder.
Men så indtraf en global naturkatastrofe:
En enorm oversvømmelse.
Kun få udvalgte blev skånet, så de kunne befolke Jorden igen.
Disse blev senere besøgt af andre overlevende.
Det var mystiske og mægtige lærere, der ofte var rejst over havet
for at hjælpe med at skabe et fundament til en genfødsel af menneskeheden
og civilisationen, som vi kender den i dag.
Nu bekræfter videnskaben,
at netop sådan en række katastrofale begivenheder
fandt sted ved slutningen af seneste istid for omkring 12.800 år tiden.
Geologer kalder denne tidsalder Yngre Dryas.
Først efter naturkatastrofen
begyndte vores forfædre pludselig at dyrke jorden, holde kvæg,
skabe samfund
og bygge enorme strukturer i kampesten,
som tit var afstemt efter stjernerne.
Hvorfor på det tidspunkt?
Den gængse arkæologi har intet svar på dette mysterie.
De siger bare: "Det var det, der skete."
Mit forslag er radikalt anderledes.
Var det virkelig historiens begyndelse?
Eller begyndte den længe før?
KATASTROFE OG GENFØDSEL
Det er muligt,
at alle spor efter civilisationen, der gik tabt,
blev fejet væk under naturkatastroferne i Yngre Dryas.
De geologiske beviser på denne dommedag må uden tvivl
stadig findes.
Det tror jeg, de gør.
De er her i USA's nordvestlige hjørne
i det østlige af staten Washington. Stedet hedder Channeled Scablands.
Det er et unikt apokalyptisk landskab.
Det er et storslået område på små 5.200 kvadratkilometer.
Dette landskab beretter om en enorm,
nærmest ubeskrivelig naturkatastrofe.
Området har længe fascineret geologer.
Der er store ar i klipperne,
enorme jættegryder og imponerende vandfald.
Alt i alt ser det hele lidt ud, som om vi ikke er på jorden.
Det ligner ikke vores verden.
Dette enorme forstenede vandfald,
som passende nok er navngivet Dry Falls,
står højt på listen over Channeled Scablands' naturvidundere.
Og på verdens liste.
Det er så stort, at det næsten er umuligt at begribe.
The Falls er blot en del af en enorm slugt
skåret ud i jorden, 30 meter dyb,
firs kilometer lang og næsten fem kilometer bred,
kaldet Grand Coulee.
Ifølge geologer blev alle disse dramatiske formationer
skabt af oversvømmelser,
der fandt sted på et tidspunkt under den seneste istid.
Det er dog en gåde, hvornår og hvordan denne oversvømmelse fandt sted.
Det har været et kontroversielt emne blandt geologer i årtier.
Hvad skete der egentlig her?
Og kunne det hænge sammen med det, der hændte den avancerede civilisation
fra istiden?
Jeg får hjælp til at få styr på det hele
af amatørgeolog og forfatter Randall Carlson,
der har udforsket Scablands i årtier.
Vi står i et område i Grand Coulee, der er kendt som Lenore Lake.
Hvad end grunden er, så er ingen i tvivl om…
RANDALL CARLSON GEOLOGI-KATASTROFEFORSKER
…at det skyldes oversvømmelser
i en nærmest ubegribelig målestok.
Når jeg kigger på kortet, er mit første indtryk,
at det er et område, der er blevet flænset, revet og skæmmet.
Hvad er historien bag?
De fleste konventionelle modeller siger nu,
at kilden til vandet her,
som skabte Scablands, var Lake Missoula.
GLETSJERSØEN MISSOULA
NORDAMERIKA - INDLANDSIS
Under den seneste istid
var den nordlige del af Nordamerika dækket af enorm indlandsis
fra kyst til kyst.
Der var uendeligt meget is af så store mængder vand, at det kunne fylde et ocean.
INDLANDSIS - NORDAMERIKA
Ved indlandsisens sydlige grænse
blev der skabt enorme ferskvandssøer.
En af gletsjersøerne, Missoula,
indeholdt lige så meget vand som nutidens Lake Erie og Lake Ontario tilsammen.
Den dækkede det meste af det nordvestlige Montana.
Den herskende teori er, at Lake Missoula var inddæmmet
af en slags naturlig dæmning af is, som så bristede.
Fjernes isdæmningen,
render alt vandet mod vest på den her måde.
GLETSJERSØEN MISSOULA
Og for at kunne forklare al den skade, der er forvoldt her,
mener geologer, at isdæmningen blev gendannet og bristede igen og igen,
hvilket har skabt mange oversvømmelser over flere tusinder af år.
De har gradvist formet Scablands, som vi ser området i dag.
Det hele kom altså fra Lake Missoula,
og siden en Lake Missoula-fuld ikke var nok,
så påstår de, at den er blevet tømt 80-90 gange.
Det hjælper da.
Det er en underligt kunstig forklaring på dette vilde landskab.
Trenden om ensformighed er stærk inden for geologi.
Moderne geologer er ikke så meget for naturkatastrofer.
De hælder mere til langsomme, gradvise forklaringer på fænomener,
og de foretrækker tanken, at som tingene er i dag,
sådan var de også førhen,
selvom den tanke i mine øjne er fuldstændig absurd.
Randall mener, at de geologiske beviser her
ikke understøtter århundreder med oversvømmelser,
men snarere én enkelt enormt voldsom oversvømmelse på nogle uger.
-Det er ikke bare vand, vel? -Nej.
Så langt øjet rækker,
er det en sydende og boblende turbulent scene.
Oprørt vand med tusinder af isbjerge.
Det, der var mellem klipperne, blev revet væk.
Ja.
En kæmpemæssig og ufatteligt voldsom hændelse.
Prøv at forestille dig,
at du tager alle floder på jorden fra alle kontinenter
og lægger dem sammen,
så ville du stadig skulle gange med mindst ti
for at nå den mængde vand, der rasede igennem her.
Du store. Det sætter det virkelig i perspektiv.
Det er virkelig et imponerende og ildevarslende landskab,
der i mine øjne beretter om en urgammel dommedag.
En dommedag i en størrelsesorden, der er nærmest ubegribelig i dag.
Stedet her var under istiden et kuperet græsområde.
Der har været spredte antilopeflokke og mastodonter,
indtil volden meldte sin ankomst.
Vandet fra oversvømmelsen huggede et enormt vandfald ud,
der har været ti gange større end Niagara Falls,
to en halv gange højere, syv gange bredere
og 3.000 gange så kraftfuldt.
Hvor hurtigt tror du, det gik?
Ekstremt hurtigt.
-Kunne det være sket på nogle uger? -Ja.
Det klareste bevis findes lige her i det område, der hedder Wallula Gap,
hvor vandet fra oversvømmelsen huggede en kæmpe kløft ud, som var 365 meter dyb.
Det efterlod disse store fremspring i basalt.
De er kendt som Tvillingesøstrene.
De er bevis på den fart og vildskab,
der kendetegner den sandsynligvis største stormflod nogensinde.
Randalls forskning viser, at formationen
umuligt kan være eroderet gradvist over årtusinder, som geologer siger.
Og da denne enorme oversvømmelse var forbi,
trak vandet sig igen,
men efterlod ikke blot isolerede tårne i hårdere sten.
Nærved findes et område kendt som Camas-prærien.
Her ses kæmpemæssige krusninger i landskabet.
De er så ensformige og så perfekt skabt,
at hvis man tager på stranden og ser ebben,
så opdager man, at vandet efterlader nogle krusninger i sandet,
som måske er halvanden centimer høje
og 50-60 centimeter lange.
De krusninger, vi finder på Camas-prærien,
er 9-15 meter høje og 90 meter lange.
Det er det samme fænomen, som skabes af vand, der trækker sig tilbage.
Krusningerne i landskabet beretter om en kæmpemæssig hændelse.
Det har været en enorm mængde vand, der oversvømmede området og trak sig tilbage.
Det er virkelig dommedag.
Det er det.
Hvis der var nogen, der var så heldige at overleve,
så kunne de dukke op efter følgerne
og tro, at hele verden var blevet tilintetgjort.
Scablands bærer alle tegnene på en enorm, ødelæggende oversvømmelse,
der kun varede kort.
Det minder om dem, som myterne verden over beskriver.
Det er desuden usandsynligt, at alt vandet kom fra Lake Missoula, som geologer siger.
Hvis du fjerner isdæmningen,
så render alt vandet mod vest på den her måde.
Alligevel ser vi langs sydmuren
store depoter med grus.
Det her vand flyder mod syd.
Det er der, du udskiller dig fra mængden.
Du ser kilden til oversvømmelsen i indlandsisen, ikke gletsjersøen.
Nemlig.
Man har indrømmet og anerkendt,
at der måske var andre søer deroppe.
Det, vi er nødt til, er dog at kigge mod nord.
-Altså mod selve indlandsisen. -Ja.
For at vende tilbage til den gængse teori,
så taler man om en specifik tidsramme for oversvømmelserne,
der går fra for 18.000 år siden til 15.500 år siden.
Ja, vi er nok nødt til at se grundigt på nogle af de dateringer.
Jeg kan ikke komme på noget fra den tid,
der kunne skabe den mængde energi,
som det her ville kræve.
Det, der skal ske nu, er, at vi skal have samlet brikkerne,
så vi kan få et samlet billede,
et sammenhængende overblik.
Det sammenhængende overblik, som Randall er ude efter, kan være på vej.
I stedet for at lade Scablands fremstå
som et sært isoleret regionalt fænomen
uden en åbenlys ekstern årsag,
sætter Randalls argument dette hærgede landskab
i kontekst med den langt større, ja, endda globale ødelæggelse,
der fandt sted mod slutningen af seneste istid.
16.000 F.V.T.
Det er ikke 18.000 år siden eller 15.500 år siden…
13.500 F.V.T.
…men omkring 12.800 år siden…
10.800 F.V.T.
…ved begyndelsen af Yngre Dryas.
Kan den ødelæggelse, der er så tydelig i Scablands,
have været en del af den større urgamle dommedag,
som jeg har mistænkt for at have udslettet en hel avanceret civilisation?
Et andet hærget område fra det urgamle Amerika
gemmer måske på det sidste spor.
To tusind kilometer sydpå
i den kratdækkede ørken langs grænsen mellem USA og Mexico
findes et område ved navn Murray Springs.
Allen West er medlem af en tværfaglig forskningsgruppe,
der i 2007 forbløffede videnskabsfolk,
da de udgav en afhandling om et usædvanligt fund her
i et område med blotlagt jord, der indeholder noget kaldet "mørkt lag".
Det her mørke lag, som I kan se her…
ALLEN WEST FORSKER GEOSCIENCE-KONSULENT
-Ja. -…repræsenterer udryddelseslaget.
Herunder finder vi mammutknogler og knogler fra amerikanske heste,
amerikanske kameler, kæmpeulve og sabelkatte.
Indtil videre har man ikke fundet nogle af de knogler over det mørke lag.
Ud over at megafaunaen blev udslettet,
blev mennesker også udslettet.
Vi tror, at omkring 50 til 60 procent af menneskeheden
på den nordlige halvkugle døde på dette tidspunkt.
Javel. Det er et dramatisk antal.
Noget var der sket, men vi vidste ikke hvad.
Så I stod på en måde over for en gåde…
-Ja. -…som I ville undersøge.
Da man opdagede og undersøgte det mørke lag for første gang i 1960'erne,
kulstofdaterede forskere det til omkring for 12.800 år siden.
Det er præcis da, Yngre Dryas begynder.
Det er derfor, jeg er her.
Måske kan det mørke lag forklare
ikke blot gåden om, hvordan epoken af naturkatastrofer overhovedet startede,
men også hvad der specifikt kunne have udløst de enorme oversvømmelser…
…der skabte Scablands.
En del af deres forskning
gik ud på, at Allens hold på grundig vis analyserede det mørke lag kemisk.
I tog herned, og så begyndte I at undersøge det mørke lag.
Vi fandt smeltede småsfærer i glas.
Det var første tegn på, at der er sket noget ved høj temperatur.
Vi vidste bare ikke hvad.
Altså en temperatur, der er i stand til at smelte jorden.
Er det korrekt forstået?
Høj nok til at smelte en bil
om til en flydende metalpøl på en parkeringsplads.
Du store. Javel.
Hvad har I ellers fundet?
Vi fandt en stor mængde platin og iridium.
Havde I forventet at finde platin og iridium her?
Nej, det havde vi ikke.
Det ser man ikke så tit på denne planet.
Vi ved, at der kun findes én ting, der kan skabe det,
og det er en form for kosmisk nedslag.
Måske en asteroide eller dele af en komet,
der drøner igennem atmosfæren og eksploderer i luften
eller smadrer ned i jorden.
Præcis.
En komet. En artdræber.
Kan det forklare de apokalyptiske naturkatastrofer,
der fandt sted ved slutningen af Yngre Dryas?
Det er sket før. Det skete for dinosaurerne.
Ingen afviser, at det skyldtes noget kosmisk,
at dinosaurerne uddøde for 66 millioner år siden.
Den hændelse efterlod et tydeligt lag i jorden,
som man stadig kan se visse steder i dag.
Der findes et lignende lag ved Murray Springs.
Da Allens forskergruppe
opdagede det mørke lags betydning ved Murray Springs,
begyndte de en omhyggelig og langvarig undersøgelse
for at se, om det dukkede op andre steder.
Det gjorde det skam. Verden over.
Man har indtil nu fundet områder med mørkt lag overalt i Nordamerika
fra Californien til Michigan og til New Jersey.
Også i Belgien i Nordeuropa til Syrien i Mellemøsten.
Det er mange potentielle kraterområder.
De dateres alle til omkring den samme tid, nemlig for 12.800 år siden.
Det gik op for os, at det måtte have været en enorm hændelse.
Det stod mere og mere klart, at der var sket noget katastrofalt.
Men hvis en komet var slået ned, hvor er krateret så?
Det svar har vi vist fundet…
…oppe i Scablands.
Hvis det primære nedslag ved begyndelsen af Yngre Dryas
fandt sted på indlandsisen,
så er der intet krater at finde, når isen smelter.
Det ville støtte Randalls teori om,
at de pludselige og katastrofale oversvømmelser, der skabte Scablands,
ikke kom fra den førnævnte sø, men fra selve indlandsisen.
Det kræver, at vi omskriver vores historie.
Ja.
Og så alligevel. Et enkelt nedslag kan ikke forklare
alle de områder med mørkt lag, som Allens forskerhold har kortlagt.
Deres opdagelser førte til en alarmerende tanke.
Måske var det ikke ét kosmisk nedslag, der efterlod alle disse spor verden over,
men mange.
Jorden ramte en kortvarig og intens storm af kosmiske rester.
De kaldte det Yngre Dryas-nedslagshypotesen.
Jeg tror ikke, at jorden blev ramt af selve kometen,
men snarere af tusindvis af dele fra den.
Jeg tror, at for 12.800 år siden
ramte jorden ind i en kæmpekomets hale af rester.
Det ville være, som hvis tusindvis af atombomber gik af…
…inden for kun få timer. Det ville ryste Jorden i sin grundvold.
Vanddamp og støv ville blive frigivet som ville sløre himlen
og få temperaturerne til at styrtdykke.
Forestil dig at nyde stranden i Miami,
og pludselig ændrer klimaet sig til at være som i Alaska.
-Fra den ene dag til den anden. -Ja, det har nok taget et par måneder.
KOMET UDSLETTER LIV
Da Allens hold,
kometgruppen,
udgav deres forskning,
blev de mødt med hån.
DEBAT RYSTER GEOLOGER
Desværre lærer videnskabsfolk at være kyniske i det henseende.
Skepticisme er sundt, men det er kynisme ikke.
Det, der er endnu mere foruroligende,
er kometens resters mulige oprindelse.
Tauridernes meteorsværm.
Jorden rejser igennem denne del af himlen to gange om året.
Det sker sidst i juni og sidst i oktober.
Man mener, at der er op imod 200 objekter
med en diameter på over en kilometer,
som bare hvirvler rundt i Tauridernes meteorsværm.
Beviser, der er fremlagt
af kometforskergruppens videnskabsfolk,
viser intet mindre end en kolossal global naturkatastrofe for cirka 12.800 år siden.
En dommedag i en størrelsesorden, der kunne udviske næsten alle spor
efter en avanceret civilisation fra istiden,
og der med ét slag kunne forklare
alle de mysterier, som jeg har undersøgt de sidste 30 år.
Det kan være derfor, at de urgamle civilisationer, der fulgte efter,
var så videnskabeligt fokuseret på himlen.
Vi skal være opmærksomme på det her område,
for der findes noget farligt deroppe,
som kan tilintetgøre civilisationer.
Vi har allerede ved Göbekli Tepe i Tyrkiet set,
hvordan urfolk måske har mindedes dommedagen i sten
ved at udhugge himlens stjernebilleder fra den tid på Søjle 43.
Men måske er der endnu en indkodet besked på søjlerne,
som dr. Martin Sweatman var ivrig efter at vise mig.
Han mener, at det er en optegnelse
af præcis, hvornår og hvorfra meteorregnen kom.
Her kan man se slanger…
…der udspringer fra rævens krop og ben.
Hvis vi kigger på den anden side af søjlen,
ser vi igen slanger, som synes at udspringe fra de her fugle.
Urgamle kulturer anså kometer for at være himlens slanger.
Det er der ingen, der for alvor betvivler.
Det kan vi fortolke som meteorer, der udgår fra specifikke stjernebilleder.
Ja.
De høje fugle, der bøjer sig, er sandsynligvis Fiskene.
Enig.
Her har vi stjernebilledet Vandmanden.
Det er det, vi tror, at ræven repræsenterer.
Da Göbekli Tepe blev bygget,
var det disse stjernebilleder, som Tauridernes meteorsværm udgik fra.
Det, de siger, er,
at Tauridernes meteorsværm udgår først fra Vandmanden
og dernæst fra Fiskene.
Den ændring sker på kun få uger.
Det er en optegnelse af en storm af kometfragmenter, der varede i ugevis.
Den tidsramme passer med beviserne på den globale naturkatastrofe,
der ramte jorden for 12.800 år siden.
Også de voldsomme oversvømmelser der ødelagde Scablands.
Der kan måske findes mere i den særlige opsætning
af solen og stjernebillederne, vi finder på Søjle 43.
Det sker ved solhverv
og kun to gange i en periode på lige under 26.000 år.
Hver gang varer det knap et århundrede.
Det er derfor sælsomt…
TEMPLER TALER OM KOSMOS
…som arkæo-astronomen Paul Burley først så,
at den præcis samme opsætning,
der var ved sommersolhverv for 12.800 år siden…
Göbekli Tepe blev bygget
for at pege 11.600 år ud i fremtiden.
…til vores tid!
…er tilbage til vor tids himmel. Men nu ved vintersolhverv.
Kan figurerne på Søjle 43 være en form for besked,
der blev planlagt af ekspertastronomer fra en civilisation, der gik tabt?
En advarsel tiltænkt fremtiden, tiltænkt os,
om at man ligger, som man har redt.
De advarer om, at når sol og stjerner igen står på denne måde ved solhverv,
så kan en dommedag med himmelslanger gentage sig.
Så giv agt.
Denne tanke burde få os til at stoppe op og tænke.
Jeg ønsker ikke at være en dommedagsprofet,
men er Tauridernes meteorsværm til fare for os?
Den var farlig for vores forfædre.
Den var skyld i en naturkatastrofe for 12.800 år siden.
Kan det ske igen?
Vi er uden tvivl i fare.
Ifølge astronomernes udregninger er det faktisk sådan,
at vi befinder os i fare lige nu,
da den kraftigere del af Tauriderne kan slå ned på jorden.
Flere og flere forskere anerkender nu hypotesen om nedslag i Yngre Dryas.
Den stigende interesse er dog ikke længere kun begrænset til videnskabsfolk.
JOE ROGAN PODCASTER
Hvis der var noget, der ramte jorden for 12.800 år siden
og nulstillede civilisationen, er det en interessant teori.
Det er dog en teori, der er diskussionen værd.
Jeg føler bare, at der er mange følelser bundet op i dine teorier
og mange følelser bundet op i modstanden.
Hvordan kan den gængse arkæologi affeje det her?
Altså hvad er hovedargumenterne?
Hovedargumentet er: "Vi er arkæologer, så vi ved bedst."
Det er baseret på autoritet. "Accepter vores dateringer.
Vi har gjort alt arbejdet. Det er sådan her."
Det er meget underligt, at folk kun vil acceptere og drøfte én fortælling.
Og det skal være den, som de etablerede for mange år siden.
Ja.
Den er ikke til debat.
Måske er en del af forklaringen, at det truer den tanke,
at vi er højdepunktet i menneskehedens historie.
Måske kan tanken om en civilisation, der er gået tabt i fortiden,
rejse ubekvemme spørgsmål,
såsom at vi er fremtidens tabte civilisation.
Hvis vi skulle stå over for en enorm global naturkatastrofe
i størrelsesordenen af den,
som vi nu ved fandt sted ved slutningen af seneste istid,
så tror jeg, at det er usandsynligt, at vores civilisation ville overleve.
Ergo er det ikke svært at forestille sig, at en tidligere avanceret civilisation
kunne være blevet udslettet
og fjernet fra hukommelsen
under denne urgamle dommedag for 12.800 år siden.
Efter de kosmiske nedslag på indlandsisen
steg havoverfladen og slugte alle kystlinjer, der lå lavt,
hvor en avanceret civilisation sandsynligvis havde bosat sig.
SUNDALAND
Det er steder som Sundaland…
…den maltesiske halvø eller Bahama Banks.
BIMINIVEJEN BAHAMA Ø
I Indonesien
kunne overlevende være flygtet op i bjergene
og have efterladt fængslende spor efter deres sofistikerede arkitektur.
Nogle overlevende fra Tyrkiet
valgte måske at grave tilflugtssteder under jorden,
hvis der nu kom flere nedslag.
I Middelhavet på Malta
har de måske bygget templer
afstemt efter den klareste nye stjerne på deres nattehimmel.
De frygtede måske, at den varslede den næste komets nedslag.
De krydsede havene
og videregav deres geografiske viden til andre.
Deres ankomst er optegnet i urgamle traditioner.
De er endda hugget i sten.
De vejledte mindre avancerede civilisationer i at mindes hændelserne
med enorme monumenter,
der indeholdt specifikke og daterbare placeringer.
Disse datoer er optegnet på megalitter og begravet som tidskapsler.
GÖBEKLI TEPE TYRKIET
Disse urfolk hjalp til med at genstarte menneskeheden i et ødelagt landskab.
På mine rejser og eventyr, der strækker sig over årtier,
har jeg lært at respektere urfolkets visdom og, ja, deres videnskab.
LAG 2 - LAG 3 - LAG 4
De forstod faren fra himlen
og var hele tiden opmærksomme og fokuserede på kosmos
og dets undertiden dødbringende påvirkning af Jorden.
Deres myter og monumentale strukturer,
der er så grundigt afstemt efter stjernerne og solen,
fortæller om denne besættelse
og minder om de hændelser ved slutningen af seneste istid,
der for evigt ændrede menneskets historie og affødte den moderne verden.
Måske skulle vores egen avancerede civilisation lytte til deres advarsler,
så vores egen historie ikke ender som deres.