‎UN SERIAL NETFLIX
‎La siturile din toată lumea ‎am văzut ceea ce eu cred
‎că sunt urmele unei civilizații pierdute
‎care datează din ultima eră glaciară.
‎Ultimul mare mister este
‎ce s-a întâmplat ‎cu această civilizație pierdută.
‎Pot exista indicii în miturile ‎despre origine ale culturilor antice,
‎fiindcă multe dintre ele ‎relatează aceeași poveste.
‎Conform acestor legende,
‎odată ca niciodată,
‎omenirea a împărțit Pământul ‎cu o societate mai avansată,
‎fie ea formată din atlanți, ‎uriași sau zei pe Pământ.
‎Până când a avut loc ‎un cataclism planetar îngrozitor,
‎un mare potop,
‎din care au fost cruțați doar câțiva aleși ‎pentru a repopula Pământul.
‎Ei au fost ulterior vizitați ‎de alți supraviețuitori,
‎mari învățători misterioși, ‎de obicei sosiți pe mare,
‎care îi învață să pună fundația ‎pentru renașterea umanității
‎și a civilizației așa cum o știm astăzi.
‎Acum știința confirmă
‎că exact o astfel de serie ‎de evenimente apocaliptice
‎a existat la finalul ultimei ere glaciare, ‎în urmă cu circa 12.800 de ani…
‎o epocă cunoscută geologilor ‎ca Dryas mai tânăr.
‎Abia în perioada următoare
‎predecesorii noștri au început brusc ‎să cultive pământul și să crească animale,
‎creând societăți
‎și construind structuri megalitice masive,
‎deseori aliniate cu stelele.
‎De ce atunci?
‎Este un mister pentru care arheologii ‎convenționali n-au nicio explicație
‎în afară de „așa s-a întâmplat”.
‎Dar eu am o propunere radical diferită.
‎Să ne întrebăm: ‎chiar atunci a început istoria?
‎Sau cu mult înainte?
‎DISTRUGERE ȘI RENAȘTERE
‎E posibil
‎ca toate urmele civilizației avansate ‎pierdute pe care o caut
‎să fi fost șterse în cataclismele ‎din Dryas mai tânăr.
‎Dar, cu siguranță, dovezile geologice ‎ale acelui moment apocaliptic
‎ar trebui să mai existe.
‎Iar eu cred că există.
‎Aici, în colțul nord-vestic al Americii,
‎în partea de est a statului Washington, ‎cunoscută ca Channeled Scablands.
‎Este un peisaj apocaliptic unic,
‎o zonă spectaculoasă ‎ce acoperă circa 5.200 km pătrați.
‎Aceste peisaje indică un enorm,
‎aproape inexprimabil, cataclism.
‎Este o zonă ‎care i-a fascinat multă vreme pe geologi,
‎cu cicatrici uriașe în stâncă,
‎cu gropi enorme și cascade fabuloase.
‎Toate acestea arată… nepământesc.
‎Ca dintr-o altă lume.
‎Această imensă cascadă fosilizată,
‎numită, pe bună dreptate, Cascada Uscată,
‎e printre marile minunății naturale ‎ale regiunii Channeled Scablands
‎și chiar ale lumii.
‎E atât de enormă, încât e aproape ‎imposibil să-i înțelegi dimensiunile.
‎Această cascadă e doar o parte ‎dintr-o râpă monstruoasă,
‎scobită în pământ, ‎la sute de metri adâncime,
‎cu o lungime de 80 km ‎și o lățime de aproape cinci km,
‎numită Grand Coulee.
‎Geologii consideră ‎că toate aceste formațiuni spectaculoase
‎au fost create de inundații
‎care au avut loc cândva ‎în timpul ultimei ere glaciare.
‎Cu toate astea, rămâne un mister ‎când și cum exact s-a petrecut acest potop
‎care a iscat controverse ‎între geologi decenii întregi.
‎Ce s-a întâmplat cu adevărat aici?
‎Ar putea avea legătură cu ce s-a petrecut ‎cu acea civilizație avansată pierdută
‎din era glaciară?
‎Pentru a mă ajuta să înțeleg mai bine,
‎geologul amator ‎și autorul Randall Carlson,
‎care explorează regiunea Scablands ‎de zeci de ani,
‎mi se alătură într-o zonă a Grand Coulee ‎cunoscută sub numele de Lacul Lenore.
‎Indiferent de cauză, ‎nimeni nu se îndoiește…
‎RANDALL CARLSON ‎CERCETĂTOR GEOLOG CATASTROFIST
‎…că e rezultatul ‎unei inundații catastrofale
‎la o scară de neimaginat.
‎Prima mea impresie, ‎uitându-mă și la hartă,
‎e că aceasta este o zonă ‎care a fost sfâșiată, distrusă și rănită.
‎Care e povestea acestui peisaj incredibil?
‎Acum, modelele convenționale consideră
‎- …că sursa apei de aici… ‎- Da.
‎…care a creat Scablands ‎a fost Lacul Missoula.
‎AMERICA DE NORD - STRAT DE GHEAȚĂ ‎CORDILLERAN ȘI LAURENȚIAN
‎În timpul ultimei ere glaciare,
‎jumătatea nordică a Americii de Nord ‎era acoperită cu gheață
‎de la o coastă la alta.
‎Milioane de km pătrați de gheață ‎care conțineau apa unui ocean.
‎AMERICA DE NORD ‎STRAT DE GHEAȚĂ CORDILLERAN
‎Iar la marginea sudică a straturilor
‎s-au format uriașe lacuri ‎de apă proaspătă.
‎LACUL COLUMBIA - LACUL MISSOULA
‎Un lac glaciar, Missoula,
‎conținea apă cât lacurile moderne ‎Erie și Ontario împreună,
‎acoperind mare parte ‎din Montana de nord-vest de azi.
‎Teoria curentă este ‎că Lacul Missoula era blocat
‎de un fel de dig natural de gheață ‎care s-a rupt.
‎Dacă scoți digul,
‎toată apa o să curgă spre vest, așa.
‎IDAHO - LACUL GLACIAR MISSOULA
‎Pentru a explica deteriorarea peisajului,
‎geologii au speculat că digul de gheață ‎s-a reformat și s-a rupt iar și iar,
‎cauzând zeci de inundații ‎de-a lungul mai multor mii de ani,
‎modelând gradual regiunea Scablands ‎în ceea ce vedem astăzi.
‎Deci totul a ieșit din Lacul Missoula
‎și, fiindcă o golire ‎a acestuia n-ar fi fost destul,
‎postulează 80 sau 90 de goliri.
‎Asta sigur ajută.
‎Este o explicație cusută cu ață albă ‎pentru un peisaj așa sălbatic.
‎Există o puternică așa-numită ‎„tendință uniformitariană” în geologie.
‎Geologilor moderni ‎nu prea le plac cataclismele.
‎Preferă explicații lungi, ‎lente, graduale ale lucrurilor
‎și preferă viziunea că lucrurile stau azi
‎așa ca întotdeauna,
‎chiar dacă această viziune ‎mi se pare complet absurdă.
‎Randall crede ‎că dovezile geologice de aici
‎nu indică secole de inundații graduale,
‎ci un singur potop extrem de violent ‎care a durat doar câteva săptămâni.
‎- Nu e doar apă, nu-i așa? ‎- Nu.
‎- Da. ‎- Cât vezi cu ochii,
‎este o scenă tulburătoare, ‎clocotitoare, turbulentă.
‎Apă mișcătoare, ‎plină de mii de aisberguri.
‎Toate chestiile ‎dintre stânci au fost sfâșiate.
‎Da.
‎Un eveniment inimaginabil ‎de extremă violență.
‎Ca să-ți dau o idee,
‎dacă ai lua fiecare râu de pe Pământ, ‎de pe toate continentele,
‎și le-ai pune la un loc,
‎tot ar trebui să înmulțești ‎cu cel puțin zece
‎ca să obții volumul de apă ‎care a curs pe aici.
‎Uau! Asta chiar te face ‎să vezi în perspectivă.
‎Este un peisaj cu adevărat ‎impresionant și amenințător,
‎care îmi indică o apocalipsă antică.
‎O apocalipsă la o scară aproape imposibil ‎de imaginat în prezent.
‎În timpul erei glaciare, ‎ar fi fost o zonă cu pășuni deluroase,
‎presărate cu turme ‎de antilope și mastodonți,
‎până când a sosit violența.
‎Inundațiile au revărsat o cascadă imensă,
‎de zece ori mai mare ‎decât Cascada Niagara,
‎de două ori și jumătate mai înaltă, ‎de șapte ori mai lată
‎și de 3.000 de ori mai puternică.
‎Cât de repede crezi că a fost?
‎Cred că s-a întâmplat foarte repede.
‎- Putea fi creată în curs de săptămâni? ‎- Da.
‎Cea mai clară dovadă este chiar aici, ‎într-un loc numit Wallula Gap,
‎unde apele inundației au săpat un canion ‎enorm, cu adâncimea de 370 de metri,
‎lăsând în urmă aceste imense aflorimente ‎de bazalt…
‎cunoscute ca Surorile Gemene.
‎Dovada vitezei și a ferocității
‎celei mai mari inundații, probabil, ‎din istoria omenirii.
‎Cercetarea lui Randall arată ‎că formațiunea
‎nu putea fi rezultatul eroziunii graduale ‎de-a lungul mileniilor, cum zic geologii.
‎Și când s-a încheiat acest mare potop,
‎apele în retragere
‎n-au lăsat în urmă ‎doar turnuri izolate de rocă mai dură.
‎În apropiere, într-un loc cunoscut ‎sub numele de Preria Camas,
‎există încrețiri uriașe în peisaj.
‎Sunt atât de uniforme ‎și atât de perfect formate!
‎Oricine se duce la plajă ‎și vede cum se retrage mareea
‎va vedea că acea maree în retragere ‎lasă niște încrețituri pe nisip.
‎Încrețiturile pot avea o înălțime ‎de un centimetru
‎și o lungime de câțiva metri.
‎Ceea ce avem ‎în Preria Camas sunt încrețituri
‎cu înălțimea de 9-15 metri ‎și lungimea de 90 de metri.
‎Este același fenomen cauzat ‎de retragerea apelor.
‎Dar încrețiturile din zonă indică ‎un eveniment major,
‎o enormă cantitate de apă care a curs ‎peste acea zonă și apoi s-a retras.
‎Ceva cu adevărat apocaliptic.
‎Apocaliptic, da.
‎Dacă cineva a supraviețuit ici și colo ‎printr-un noroc chior,
‎puteau să reapară ulterior,
‎crezând că toată lumea a fost distrusă.
‎Regiunea Scablands arată toate semnele ‎unei inundații masive, devastatoare,
‎de foarte scurtă durată,
‎cam ca cele descrise în miturile ‎de prin lume.
‎E puțin probabil ca toată apa să fi venit ‎din Lacul Missoula, cum pretind geologii.
‎Dacă scoți digul de gheață,
‎toată apa o să curgă către vest, așa,
‎și totuși, ‎de-a lungul zidului sudic, exact aici,
‎găsim depozite enorme de pietriș.
‎Apa asta curge la sud.
‎Cu asta te deosebești ‎de viziunea convențională.
‎Consideri că sursa inundației a fost ‎calota glaciară, nu acest lac.
‎Exact.
‎Acum se admite și se recunoaște
‎că poate mai erau și alte lacuri pe-aici.
‎De fapt, trebuie să privim către nord.
‎- Către calota glaciară. ‎- Da.
‎Întorcându-ne la teoria convențională,
‎au încadrat acele inundații ‎într-o anumită perioadă,
‎considerând că au o vechime ‎între 18.000 și 15.500 de ani.
‎Da. Cred că trebuie să ne uităm ‎mai bine la acele date.
‎Nu găsesc nimic în acea perioadă
‎care ar fi putut da energia enormă
‎necesară pentru o așa cantitate.
‎Acum trebuie să punem împreună ‎piesele de puzzle…
‎- Da. ‎- …să privim în ansamblu,
‎la imaginea coerentă.
‎Acea imagine de ansamblu ‎pe care o caută Randall ar putea să apară.
‎În loc ca regiunea Scablands ‎să fie încadrată
‎ca fenomen regional misterios de izolat,
‎fără nicio cauza externă evidentă,
‎argumentul lui Randall pune ‎acest peisaj devastat
‎în contextul unei devastări ‎mult mai ample, chiar planetare,
‎care a avut loc ‎la finele ultimei ere glaciare.
‎16.000 Î.HR.
‎Nu acum 18.000 sau 15.500 de ani…
‎13500 Î.HR.
‎…ci acum circa 12.800 de ani…
‎10.800 Î.HR.
‎…la începutul perioadei Dryas mai tânăr.
‎Putea oare distrugerea ‎atât de evidentă din Scablands
‎să facă parte ‎din acea apocalipsă antică mai mare,
‎care eu presupun că a șters ‎o întreagă civilizație avansată?
‎Încă un peisaj marcat din America antică
‎ar putea conține indiciul final.
‎La 2.000 km către sud,
‎în deșertul acoperit de tufișuri ‎de-a lungul graniței SUA-Mexic,
‎la un sit numit Murray Springs.
‎Allen West este membru al unui grup ‎de cercetare interdisciplinară
‎care a uluit comunitatea științifică ‎în 2007,
‎când a publicat o lucrare ‎despre o descoperire extraordinară aici,
‎într-o zonă de pământ dezgolit ‎care conține așa-numitul „preș negru”.
‎Acest strat de preș negru care se vede…
‎ALLEN WEST ‎CERCETĂTOR, CONSULTANT GEOȘTIINȚĂ
‎- Da. ‎- …reprezintă stratul extincției.
‎Dedesubt, se află oase de mamut, ‎oase de cai americani,
‎de cămile americane, de lupi preistorici ‎și de pisici cu dinți de sabie.
‎Până acum, niciunul nu s-a găsit ‎deasupra acelui strat.
‎În plus față de extincția megafaunei,
‎a existat și o extincție a oamenilor.
‎Credem că probabil 50-60% dintre oamenii
‎din emisfera nordică au murit ‎la acea vreme.
‎Da. Un procent foarte dramatic.
‎Știam că se întâmplase ceva, ‎dar nu știam ce.
‎Deci aveați de-a face cu un mister…
‎- Da. ‎- …pe care voiați să-l dezlegați.
‎Când preșul negru a fost descoperit ‎și analizat în anii '60,
‎oamenii de știință l-au datat cu carbon ‎acum circa 12.800 de ani,
‎exact momentul începerii ‎perioadei Dryas mai tânăr.
‎De aceea mă aflu aici.
‎Preșul negru ar putea rezolva
‎nu doar misteriosul motiv al declanșării ‎acelei epoci cataclismice,
‎ci și ce anume putea ‎să fi eliberat imensa inundație…
‎care a creat Scablands.
‎În cadrul cercetării,
‎grupul lui Allen a condus o analiză ‎chimică minuțioasă a preșului negru.
‎Deci ați venit aici ‎și ați început să investigați preșul.
‎Am găsit mici sfere de sticlă topită.
‎Ăsta e primul nostru indiciu că a avut loc ‎un eveniment cu temperaturi ridicate.
‎Dar nu știam ce-a fost.
‎Deci o temperatură suficient de mare ‎cât să topească pământul,
‎asta spui?
‎Suficient cât să topească o mașină
‎într-o baltă de metal topit în parcare.
‎Uau! Înțeleg.
‎Ce altceva ați găsit?
‎Am găsit un vârf cu platină și iridiu.
‎Vă așteptați să găsiți platină ‎și iridiu aici?
‎Nu, nu ne așteptam.
‎E ceva ce nu vezi prea des ‎pe planeta asta.
‎Știam că există doar un lucru ‎pe Pământ care poate face asta,
‎și anume un impact cosmic.
‎Ceva precum un asteroid ‎sau fragmente de cometă
‎care au pătruns în atmosferă ‎și fie au explodat în aer,
‎fie s-au izbit direct de pământ?
‎Exact, da.
‎O cometă, un ucigaș de specii.
‎Ar putea asta explica ‎apocalipticele cataclisme
‎care au avut loc la finele ‎lui Dryas mai tânăr?
‎S-a întâmplat și înainte dinozaurilor.
‎Nimeni nu contestă că un impact cosmic ‎de asteroid sau cometă
‎a cauzat dispariția dinozaurilor ‎acum 66 de milioane de ani.
‎Acel eveniment a lăsat un strat distinct
‎care încă este vizibil în anumite locuri
‎și un strat foarte asemănător ‎se găsește la Murray Springs.
‎Odată ce grupul de cercetare
‎a înțeles implicațiile stratului negru ‎de la Murray Springs,
‎au demarat o investigație meticuloasă ‎pe termen lung,
‎pentru a vedea dacă mai apare altundeva.
‎Și a apărut, peste tot în lume.
‎OCEANUL PACIFIC - AMERICA DE NORD ‎AMERICA DE SUD
‎OCEANUL ATLANTIC - AFRICA - EUROPA - ASIA
‎Până acum s-au găsit situri cu preșuri ‎negre în America de Nord,
‎din California ‎până în Michigan și New Jersey
‎și din Belgia, în nordul Europei, ‎până în Siria, în Orientul Mijlociu.
‎BELGIA - SIRIA ‎GRANIȚĂ DRYAS MAI TÂNĂR
‎Acestea sunt multe situri ‎cu potențial impact,
‎toate datând din aceeași perioadă, ‎de acum circa 12.800 de ani.
‎Am început să înțelegem că trebuie ‎să fi fost un eveniment major.
‎Ne-a devenit mai clar, în perspectivă, ‎că se întâmplase ceva catastrofal.
‎Dar dacă a existat o lovitură de cometă, ‎unde este craterul format la impact?
‎Cred că am văzut răspunsul la asta…
‎în Scablands.
‎Dacă impacturile inițiale, ‎la începutul Dryas mai tânăr,
‎au fost pe calota glaciară,
‎când gheața se topește, ‎nu se mai vede craterul.
‎Asta ar susține teoria lui Randall
‎conform căreia inundația catastrofală ‎bruscă, responsabilă pentru Scablands,
‎n-a provenit din lac, ‎ci chiar din calota glaciară.
‎Va necesita, cu siguranță, ‎o rescriere a istoriei așa cum o știm.
‎Da.
‎Totuși, un singur impact ‎n-ar fi putut crea
‎toate siturile cu preșuri negre marcate ‎pe hartă de echipa lui Allen.
‎GRANIȚĂ DRYAS MAI TÂNĂR
‎Descoperirile lor au dus ‎la o idee uluitoare.
‎Poate că n-a fost un singur impact cosmic ‎care a lăsat toate acele urme în lume,
‎ci mai multe.
‎O intensă furtună de reziduuri cosmice ‎de care s-a izbit Pământul.
‎Au numit-o ‎„ipoteza impactului Dryas mai tânăr”.
‎Nu cred că Pământul a fost lovit ‎de cometa în sine,
‎ci mai degrabă de zeci de mii ‎de fragmente ale ei.
‎Cred că acum 12.800 de ani,
‎Pământul a intrat în traseul de reziduuri ‎ale unei comete gigantice.
‎Ar fi fost ca mii de bombe atomice ‎care explodează.
‎În doar câteva ore, un eveniment ‎cu adevărat zguduitor pentru Pământ,
‎care a eliberat vapori de apă și nori ‎de praf care ar fi acoperit cerul
‎și ar fi cauzat scăderea temperaturilor.
‎Închipuie-ți că trăiești în Miami ‎și te bucuri de plajă
‎și, brusc, clima se schimbă ‎ca-n Anchorage, Alaska.
‎- Peste noapte. Da. ‎- Da, în curs de câteva luni, probabil.
‎SOSIREA COMETEI A CAUZAT EXTINCȚIILE
‎Atunci când Allen și colegii săi
‎din nou-numitul ‎Grup de Cercetare a Cometei,
‎și-au publicat concluziile,
‎după cum era de așteptat, ‎au fost disprețuiți și luați în derâdere.
‎DEZBATEREA MINI-ERĂ GLACIARĂ ‎ZGUDUIE LUMEA GEOLOGIEI
‎Din păcate, oamenii de știință ‎sunt învățați să fie cinici.
‎Scepticismul e sănătos, cinismul nu este.
‎Lucrul și mai tulburător ‎la descoperirea lor
‎este originea probabilă ‎a acelor reziduuri de cometă.
‎Curentul de meteori Tauride,
‎o porțiune de cer prin care trece Pământul ‎de două ori pe an,
‎la sfârșitul lui iunie și octombrie.
‎Se estimează ‎că există două sute de obiecte,
‎cu diametre de cel puțin un km,
‎în jurul curentului de meteori Tauride.
‎Dovezile aduse
‎de oamenii de știință din cadrul grupului
‎conduc la un cataclism planetar imens ‎de acum circa 12.800 de ani,
‎o apocalipsă îndeajuns de mare ‎să fi șters aproape toate urmele
‎unei civilizații avansate din era glaciară
‎și care ar explica dintr-odată
‎toate misterele ‎pe care le investighez de 30 de ani.
‎Poate că de aceea civilizațiile antice ‎care au apărut ulterior
‎erau atât de axate ‎asupra cerului în mod științific.
‎Este o zonă ‎la care trebuie să fim foarte atenți,
‎fiindcă există ceva periculos sus acolo
‎și poate pune capăt civilizației.
‎La Göbekli Tepe, în Turcia, am văzut deja
‎felul în care puteau să fi comemorat ‎anticii această apocalipsă în piatră.
‎Prin marcarea constelațiilor de pe cer ‎de la acea vreme pe Coloana 43.
‎Dar coloanele ar putea conține ‎și un alt mesaj codat
‎pe care dr. Martin Sweatman ‎a dorit să mi-l arate,
‎ceva ce el crede că este o însemnare
‎a timpului și a locului exact ‎din care a venit ploaia de meteori.
‎Aici sunt șerpi…
‎DR. MARTIN SWEATMAN ‎UNIVERSITATEA EDINBURGH
‎…care ies din corpul și picioarele vulpii.
‎Iar, dacă trecem ‎la cealaltă parte a coloanei,
‎avem din nou șerpii ‎care ies, oarecum, din aceste păsări.
‎Culturile antice vedeau cometele ‎ca pe niște șerpi din cer.
‎Nu există nicio îndoială în privința asta.
‎Putem interpreta asta ca meteori ‎ce radiază din constelații specifice…
‎Da.
‎…păsări înalte aplecate, ‎reprezentând Peștii.
‎Exact.
‎Iar aici avem constelația Vărsător.
‎Credem că asta reprezintă vulpea.
‎La momentul construirii Göbekli Tepe,
‎acestea erau constelațiile din care radia ‎curentul de meteori Tauride.
‎Practic, transmit
‎că acest curent ‎de meteori Tauride radiază din Vărsător
‎și apoi din Pești
‎și face această schimbare ‎de-a lungul câtorva săptămâni.
‎O mențiune a unei furtuni de fragmente ‎de cometă care a durat săptămâni.
‎Intervalul de timp se potrivește ‎cu dovezile cataclismului planetar
‎care a lovit Pământul acum 12.800 de ani,
‎inclusiv inundația violentă care a sfâșiat ‎regiunea Scablands din Washington.
‎Ar putea ascunde și mai mult ‎acea configurație specifică
‎a Soarelui cu constelațiile ‎gravată pe Coloana 43.
‎Se petrece la solstițiu,
‎numai de două ori într-un ciclu ‎de aproape 26.000 de ani,
‎fiecare întoarcere durând abia un secol.
‎Deci mi se pare ciudat…
‎GÖBEKLI TEPE - TEMPLELE COMUNICĂ ‎GEOGRAFIE COSMICĂ ANTICĂ
‎…după cum a observat ‎arheoastronomul Burley,
‎că exact aceeași configurație
‎văzută la un solstițiu de vară ‎acum 12.800 de ani…
‎CONSTRUCTORII GÖBEKLI TEPE ‎AU CONSTRUIT UN TEMPLU
‎CARE SE PARE CĂ MARCHEAZĂ UN TIMP ‎CU 11.600 DE ANI ÎN VIITORUL LOR.
‎SE PETRECE AZI!
‎…s-a întors pe cerul nostru astăzi, ‎la solstițiul de iarnă.
‎Ar putea oare imaginile ‎de pe Coloana 43 să fie un mesaj
‎conceput de experții astronomi ‎ai unei civilizații pierdute?
‎Un avertisment pentru viitor, pentru noi,
‎că ceea ce a fost se repetă?
‎Că atunci când Soarele și stelele ‎reiau această configurație la solstițiu,
‎o apocalipsă‎ a ‎șerpilor din cer ‎s-ar putea întoarce?
‎Așa că aveți grijă.
‎Ideea ar trebui să ne pună pe gânduri.
‎Nu vreau să fiu un profet pesimist,
‎dar oare curentul de meteori Tauride ‎ne pune în pericol?
‎Pe predecesorii noștri i-a pus.
‎A cauzat un cataclism pe Pământ ‎acum 12.800 de ani.
‎Se poate întâmpla iar?
‎Categoric, suntem în pericol.
‎De fapt, calculele astronomilor
‎indică faptul că suntem ‎într-o fereastră de pericol
‎în care partea mai groasă a Tauridelor ‎ar putea lovi Pământul.
‎Din ce în ce mai mulți savanți acceptă ‎ipoteza impactului din Dryas mai tânăr…
‎iar acest interes în creștere ‎nu este doar al lor.
‎JOE ROGAN - AUTOR PODCAST
‎Dacă ceva chiar a lovit Pământul ‎acum 12.000 de ani
‎și a resetat civilizația ‎este o teorie interesantă.
‎Cred că e o teorie ‎care meritată discutată.
‎Simt că există atât de multă emoție ‎în teoriile tale
‎și atât de multă emoție în rezistență!
‎Cum de arheologia convențională ‎desconsideră aceste lucruri?
‎Care sunt argumentele generale?
‎Argumentul general e: ‎„Suntem arheologi și știm cel mai bine.”
‎E argumentul autorității: ‎„Acceptă datarea noastră.
‎Noi am făcut toată munca ‎și așa stau lucrurile.”
‎Ce ciudat că oamenii acceptă ‎și vorbesc despre o singură versiune!
‎Versiunea pe care au stabilit-o ei ‎acum multă vreme.
‎Da.
‎Nu permit să fie dezbătută.
‎Unul dintre motive este că amenință ideea
‎că noi suntem apogeul și culmea ‎întregii istorii omenești.
‎Poate că ideea ‎unei civilizații pierdute în trecut
‎ridică incomoda întrebare
‎dacă și noi am putea fi la fel în viitor.
‎Dacă ar fi să ne confruntăm ‎cu un cataclism planetar major
‎ca cel care a avut loc,
‎iar acum știm asta, ‎la finele ultimei ere glaciare,
‎cred că e puțin probabil ca civilizația ‎noastră să-i supraviețuiască.
‎Nu e greu să ne închipuim ‎că o civilizație avansată timpurie
‎ar fi putut fi eradicată,
‎ștearsă din memorie
‎în timpul acestei apocalipse antice ‎de acum 12.800 de ani.
‎După acele impacturi cosmice ‎pe calota glaciară,
‎nivelul mării s-a ridicat, ‎înghițind toate zonele joase de coastă
‎care ar fi putut fi create ‎de o cultură avansată.
‎Locuri ca Sundaland…
‎GOLFUL BENGAL - OCEANUL INDIAN
‎SICILIA - MALTA
‎…peninsula malteză ‎sau Grand Bahama Banks.
‎DRUMUL BIMINI - INSULA BAHAMA
‎Poate în Indonezia…
‎GUNUNG PADANG - INDONEZIA
‎…supraviețuitorii s-au retras pe dealuri,
‎lăsând în urmă indicii impresionante ‎ale arhitecturii lor sofisticate.
‎Unii supraviețuitori din Turcia…
‎DERINKUYU - TURCIA
‎…ar fi putut decide ‎să sape refugii în subteran
‎în caz că ar lovi alți meteori.
‎În Marea Mediterană, în Malta,
‎ar fi putut construi temple
‎aliniate cu cea mai strălucitoare ‎stea nouă de pe cerul lor,
‎temându-se c-ar putea vesti ‎următoarea cometă care va lovi.
‎Au traversat mările,
‎transmițând cunoștințele ‎geografice celorlalți.
‎Înfățișarea lor e inclusă ‎în tradițiile antice,
‎fiind chiar și gravată în piatră.
‎MOVILA ȘARPELUI
‎Au instruit culturile mai puțin avansate ‎să comemoreze ceea ce s-a întâmplat
‎cu monumente enorme
‎care încorporează ‎alinieri specifice, databile,
‎și memoriale megalitice cu acele date, ‎îngropate ca o capsulă.
‎GÖBEKLI TEPE - TURCIA
‎Iar acești antici au ajutat la repornirea ‎omenirii într-un peisaj rănit și devastat.
‎În călătoriile și aventurile mele ‎de-a lungul anilor,
‎am învățat să respect înțelepciunea ‎și, da, știința anticilor.
‎CAMERĂ
‎Ei au înțeles amenințarea din cer
‎și și-au păstrat atenția concentrată ‎asupra cosmosului
‎și asupra interacțiunilor uneori mortale ‎cu Pământul de mai jos.
‎Miturile și structurile lor monumentale,
‎atât de bine aliniate ‎cu stelele și cu Soarele,
‎stau mărturie pentru această obsesie
‎și comemorează evenimentele ‎de la sfârșitul erei glaciare
‎care au schimbat istoria omenirii pe veci ‎și au dat naștere lumii moderne.
‎Poate că civilizația noastră avansată ‎ar trebui să țină cont de avertismente,
‎ca nu cumva și istoria noastră ‎să se termine în același fel.
‎Subtitrarea: Iulia Rolle